Справа № 485/723/26
Провадження №2/485/534/26

РІШЕННЯ
іменем України

11 червня 2026 року  м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючий - суддя Соловйов О.В.,
секретар судового засідання Гусарова І.М.,
за участю представника відповідача - адвоката Амельчишина О.В. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У квітні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (далі ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.08.2025 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua) було укладено в електронній формі Договір про відкриття кредитної лінії № 1584-6559, відповідно до умов договору відповідачка отримала кредит на платіжну карту в розмірі 5000,00 грн., строком кредитування 365 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0 % в день протягом перших 180 днів користування кредитом, та зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0,74% в день починаючи з 181 календарного дня дії договору та до закінчення строку дії договору. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору.
Відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого допустила заборгованість, яка станом на 02.03.2026 складає 15360,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за кредитом, 8360,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 1250,00 грн - заборгованість за процентами на підставі ст. 625 ЦК України, 750,00 грн - заборгованість по комісії. Позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість, а також понесені судові витрати у розмірі 2662,40 грн судового збору.
14.05.2026 від представника відповідачки адвоката Амельчишина О.В. надійшов відзив в якому представник відповідачки просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що за твердженням позивача на офіційному веб-сайті creditkasa.com.ua, який нечебто належить ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, однак докази того, що вказаний сайт дійсно належить і є офіційним сайтом позивача суду не надано, як і не надано доказів того, в тому числі що договір кредиту та інші документи містили таку ж інформацію станом на 04.08.2025, тобто на дату кредитної лінії №1584-6559 за якою сума кредиту становить 5000 грн. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та Правила надання фінансових послуг, відсутність підтвердженої належними доказами домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані позивачем докази не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, в кредитному договорі не міститься підпис позичальника на всіх його сторінках, що не дає можливості зробити висновок про те, що саме цей договір та саме з таким змістом був запропонований на підпис відповідачу. Щодо укладення договору в електронному вигляді зазначив, що у заяві кредитному договорі зазначено особу позичальника, номери телефонів, електронна адреса, неповний номер електронного платіжного засобу, дані паспорта, РНОКПП та місце проживання. Однак зазначена інформація не в повній мірі відповідає дійсності і не свідчить про проходження позичальником повної ідентифікації. Номер платіжного інструменту є неповним, фінансовий номер телефону до електронного платіжного засобу не зазначений, заявка на отримання кредитних коштів від імені відповідача відсутня. За вказаного, відсутні підстави вважати, що відповідачем був використаний ідентифікатор електронного підпису та укладено кредитний договір. Окрім того, покликається на те, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1584 6559 від 04.08.2025 року відповідачка 07.09.2025 та 30.04.2026 повернула тіло кредиту 2-ма платежами в сумі по 3000 грн. кожен, що підтверджується доданим позивачем до позову розрахунком та платіжною інструкцією IBOX-JDID-ADB0-SYNU відповідно. За вказаних обставин, відповідачем повністю погашено тіло кредиту. Крім того, долучені до справи договір та інші документи не створюють для відповідача обов`язку задовольнити вимоги позивача в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, оскільки вони стосуються неіснуючого права вимоги. Відповідач звільнена від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом на підставі ч. 15 статті 14 Закону «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно військового квитка серії НОМЕР_1 від 09.03.2022 відповідач 14.01.2022 прийнята на військову службу за контрактом та весь цей час проходить військову службу і брала та беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брала безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України (а.с. 125-129). 
В судове засідання представник позивача ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, однак в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності їхнього представника.
Відповідач ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилася.
В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Амельчишин О.В., просив відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", з підстав зазначених у відзиві.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що 04.08.2025 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1584-6559, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 5000,00 грн., строком кредитування 365 днів до 03.08.2026, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,74 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується з 181 календарного дня з дати укладення договору, комісії за видачу кредиту в розмірі 15% від суми виданого кредиту, та комісії яка стягується з позичальника та користь третьої особи, що надає платіжні послуги, під час здійснення платежів в розмірі 0,7 % від суми платежу (а.с. 12-22).
Договір про відкриття кредитної лінії № 1584-6559 від 04.08.2025 укладений в електронній формі за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua) та підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".
Позивач свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконав та надав їй кредит в сумі 5000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № НОМЕР_2 . Видача коштів за кредитним договором здійснювалась за допомогою системи EasyPay, що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" від 17.03.2026 та довідкою про перерахування суми кредиту № 1584-6559 від 04.08.2025, виданою директором ТОВ "Укр Кредит Фінанс" (а.с. 23-24).
Згідно наданого позивачем розрахунку, в зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань у відповідачки ОСОБА_1 станом на 02.03.2026 утворилася заборгованість у розмірі 15360,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за кредитом, 8360,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 1250,00 грн – заборгованість за відсотками нарахованими відповідно до ст. 625 ЦК України, 750,00 грн – заборгованість по комісії (а.с.35-37.
19.03.2026 на адресу відповідачки було направлено вимогу від 05.03.2026 про усунення порушень умов договору № 1584-6559 від 04.08.2025, що підтверджується списком № 21041-06-49-124 рекомендованих листів (а.с. 38-39), однак вказана вимога залишилась без задоволення. 
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагається, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/5 від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також Іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачкою кредитного договору, отримання кредиту. 
Доводи представника відповідача про те, що стороною позивача не було дотримано порядок укладення кредитного договору в електронній формі, не знайшли свого підтвердження та жодним чином не доведені.
Також не заслуговують на увагу доводи представника відповідачки про відсутність підстав вважати, що відповідачкою був використаний ідентифікатор електронного підпису та укладено кредитний договір.
Окрім того, стверджуючи про неукладення договору, представник відповідачки не зазначає про те, що відповідачка не отримувала кредитних коштів, не спростовує того факту, що банківські картки, на які перераховано грошові кошти, не належить відповідачу, більше того зазначає про те, що тіло кредиту відповідачкю погашено у повному обсязі. При цьому представник відповідача у відзиві, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, 
Твердження представника відповідача про те, що матеріали справи не містять підтверджень , що надані позивачем договір кредиту, правила та інші додатки до договору розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними також не заслуговують на увагу, оскільки не надано доказів на підтвердження вказаних доводів. 
Разом з тим, щодо вимоги позивача про стягнення відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором, суд зазначає таке.
Згідно ч.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей",в редакції, чинній на час укладення договору кредиту, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Згідно п.10 ч.1 ст 1 ЗУ "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Таким чином, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.
В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває до теперішнього дня. Починаючи з 24 лютого 2022 року, відповідно до Указу Президента України № 64/2022, в Україні введено воєнний стан.
Верховний Суд в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 30 травня 2018 року (справа №521/12726/16-ц) зробив висновок, що штрафні санкції та проценти за користування кредитом не підлягають стягненню з військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.
Національний банк України в своєму листі від 05 листопада 2014 року №18-112/64483 "Про скасування пені та штрафів за договорами кредиту під час АТО" надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, у якому в відповідних розділах здійснюють службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Відповідачкою надано суду копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 виданого 26.03.2024 та опію військового квитка серії НОМЕР_1 виданого 09.03.2022, з якого вбачається що ОСОБА_1 з 14.01.2022 перебуває на військовій службі за контрактом. Згідно довідки військової частини НОМЕР_4 від 26.12.2025 №5/7923, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 (а.с. 133-136). 
Отже, з наданих відповідачем документів вбачається, що вона є військовослужбовицею та з 14.01.2022 проходить військову службу.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1584-6559 від 04.08.2025 вбачається, що розрахунок здійснено за період з 04.08.2025 року по 02.03.2026. За цей період сума заборгованості за відсотками становить 8360,00 грн.
Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що в даному випадку на спірні правовідносини, щодо стягнення із ОСОБА_1 відсотків за користування кредитом поширюється дія п.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки відповідачка перебуває на військовій службі з 14.01.2022, у зв`язку з чим з останньої не підлягають стягненню проценти за користування кредитом.
За таких обставин вимоги позивача про стягнення відсотків за користування кредитом задоволенню не підлягають.
Також з розрахунку заборгованості позивача вбачається, що відповідачка сплатила платіж на суму 3000,00 грн від 07.09.2025 (а.с.35-37). Крім того, в процесі розгляду справи, відповідачкою згідно платіжної інструкції IBOX-JDID-ADB0-SYNU від 30.04.2026 сплачено 3000,00 грн (а.с. 132). Зазначені обставини позивач підтвердив та надав довідку щодо погашення заборгованості відповідачкою (а.с. 187).
Таким чином, всього відповідачка внесла коштів на погашення заборгованості за спірним кредитним договором у загальному розмірі 6000,00 грн, які мають бути враховані в якості погашення заборгованості за тілом кредиту та комісії (5000,00 грн тіло + 750,00 грн комісія = 5750,00 грн).
Щодо вимог позивача про стягнення відсотків нарахованими відповідно до ст. 625 ЦК України, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а такожвід обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками нарахованими відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 1250,00 грн також задоволенню не підлягають.
Відтак, зважаючи на те, що відповідачкою фактично тіло кредиту та нарахована комісія сплачені в повному обсязі, суд виснує про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови задоволенні позову на позивача.
Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення – 11.06.2026.

Суддя О. В. Соловйов