ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/5497/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
Стислий зміст позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо ненарахування і невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку виплати доплати до пенсії на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року у адміністративній справі №440/5829/20 з дня набрання рішенням законної сили 03.02.2021 року по день здійснення відповідних виплат включно; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку виплати доплати до пенсії на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року у адміністративній справі №440/5829/20 з дня набрання рішенням законної сили 03.02.2021 року по день здійснення відповідних виплат включно.
В обґрунтування позову зазначено, що на виконання вищезазначеного рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року у адміністративній справі №440/5 829/20 відповідач здійснив нарахування доплати до пенсії з 05.03.2019 року по 31.03.2021 року в розмірі 66293,19 грн. На часткове виконання вищезазначеного рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року у адміністративній справі №440/5829/20 відповідач здійснив виплату нарахованої доплати до пенсії в таких розмірах: 31.10.2025 року - у розмірі 187,35 грн.; 26.11.2025 року - у розмірі 187,35 грн.; 31.12.2025 року - у розмірі 187,35 грн.; 24.02.2026 року - у розмірі 103,00 грн.; 23.03.2026 року - у розмірі 101,00 грн.; 20.04.2026 року - у розмірі 100,00 грн. Отже, позивач вважає, що має право отримати компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку виплати доплати до пенсії на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року у адміністративній справі №440/5829/20.

Стислий зміст заперечень відповідача.
У наданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, зазначивши, що Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 (далі - Порядок). Порядком визначено механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання законної сили рішенням суду за джерелами їх виплати (фінансування). Відповідно до Порядку за вищезазначеним рішенням суду здійснено виплату частини боргу в розмірі 966,05 грн., залишок невиплачених коштів становить: 65327,14 грн.

Заяви, клопотання учасників справи.
У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та про подачу відповідачем звіту про виконання рішення судк в строк, достатній для його підготовки.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі №440/5829/20, зокрема, Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок з 01 квітня 2019 року раніше призначеної ОСОБА_1 довічної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням поданої Управлінням Служби безпеки України в Полтавській області Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки 04 серпня 2020 року за вих. № 66/21/4/40фв про розмір ОСОБА_1 грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а також здійснити виплату ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року 100% суми підвищення перерахованої відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" пенсії.
На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі №440/5829/20 відповідач здійснив нарахування відкладеної заборгованості за період з 05.03.2019 по 31.03.2021 в розмірі 66293,19 грн., що підтверджується витягом із підсистеми "Реєстр судових рішень".
Відповідач здійснив виплату частини відкладеної заборгованості за період з 05.03.2019 по 31.03.2021 в розмірі 66293,19 грн. в таких розмірах: 31.10.2025 року - у розмірі 187,35 грн.; 26.11.2025 року - у розмірі 187,35 грн.; 31.12.2025 року - у розмірі 187,35 грн.; 24.02.2026 року - у розмірі 103,00 грн.; 23.03.2026 року - у розмірі 101,00 грн.; 20.04.2026 року - у розмірі 100,00 грн., що не заперечується сторонами і підтверджується скріншотами із застосунку банку позивача про зарахування коштів та витягами з програми відповідача щодо виплати пенсій. 
Дані обставини визнаються сторонами.
Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року /надалі Закон №2050-ІІІ/ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно зі статтею 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).
Статтями 3 та 4 Закону №2050-ІІІ встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2001 року прийнято постанову №159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати /надалі Порядок №159/.
Пунктом 1 Порядку №159 визначено, що дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Пунктом 2 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Відповідно до пункту 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).
Із наведеного слідує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів.
Основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року у справі №681/423/15-а, від 21 червня 2018 року у справі №523/1124/17, від 05 жовтня 2018 року у справі №127/829/17, від 12 лютого 2019 року у справі №814/1428/18 та від 08 серпня 2019 року у справі №638/19990/16-а.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ
У цій справі позивач просить нарахувати компенсацію на суми виплати відкладеної заборгованості із виплати пенсії, які фактично виплачені: 31.10.2025 року - у розмірі 187,35 грн.; 26.11.2025 року - у розмірі 187,35 грн.; 31.12.2025 року - у розмірі 187,35 грн.; 24.02.2026 року - у розмірі 103,00 грн.; 23.03.2026 року - у розмірі 101,00 грн.; 20.04.2026 року - у розмірі 100,00 грн. на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі №440/5829/20, що набрало законної сили.
Судом встановлено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі №440/5829/20 відповідач здійснив нарахування відкладеної заборгованості за період з 05.03.2019 по 31.03.2021 в розмірі 66293,19 грн., що підтверджується витягом із підсистеми "Реєстр судових рішень". Відповідач здійснив виплату частини відкладеної заборгованості за період з 05.03.2019 по 31.03.2021 в розмірі 66293,19 грн. в таких розмірах: 31.10.2025 року - у розмірі 187,35 грн.; 26.11.2025 року - у розмірі 187,35 грн.; 31.12.2025 року - у розмірі 187,35 грн.; 24.02.2026 року - у розмірі 103,00 грн.; 23.03.2026 року - у розмірі 101,00 грн.; 20.04.2026 року - у розмірі 100,00 грн., що не заперечується сторонами і підтверджується матеріалами справи. 
Оскільки сума пенсії, яка нарахована на виконання судового рішення, вчасно не виплачена, суд доходить висновку про наявність у позивача права на одержання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати такої пенсії.
При цьому суд враховує, що питання щодо нарахування та виплати пенсій законодавством віднесено до компетенції пенсійного органу, а отже, у разі несвоєчасної виплати пенсії обов`язок щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу покладається також на пенсійний орган.
В своїх рішеннях Верховний Суд України неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22 червня 2010 року у справі № 21-399во10, від 07 грудня 2012 року у справі №21-977во10, від 03 грудня 2010 року у справі № 21- 44а10).
Компенсація втрати частини доходу є спеціальним видом юридичної відповідальності, який застосовується до органу, що здійснює нарахування та виплату пенсії з метою захисту майнових інтересів пенсіонера та є прямим правовим наслідком невиконання обов`язку своєчасно нарахувати та виплатити пенсію. При цьому основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).
Таким чином, встановлена бездіяльність Головного управління ПФУ в Полтавській області щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії, яка була йому нарахована та виплачена на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі №440/5829/20 31.10.2025 року - у розмірі 187,35 грн.; 26.11.2025 року - у розмірі 187,35 грн.; 31.12.2025 року - у розмірі 187,35 грн.; 24.02.2026 року - у розмірі 103,00 грн.; 23.03.2026 року - у розмірі 101,00 грн.; 20.04.2026 року - у розмірі 100,00 грн.
У постанові від 09.08.2022 у справі №460/4765/20, Верховний Суд зазначив:
«позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії за період з серпня 2014 року по вересень 2019 року, а тому вважає помилковим висновок судів попередніх інстанцій, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходу з січня 2015 року, тобто з наступного місяця після місяця, коли пенсія мала бути нарахована та виплачена....
Доводи відповідача про те, що виплата донарахованої пенсії мала разовий характер, а тому компенсації не підлягає, колегія суддів відхиляє, оскільки компенсація, передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплачується у разі порушення строків виплати доходу (перерахованої пенсії), а не виконання рішення суду. Оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у меншому розмірі, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
Відтак, позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії саме за період з 05.03.2019 (моменту неправомірного нарахування пенсії відповідачем, що встановлено судовим рішенням у справі №440/5829/20) по кожну дату виплаченої конкретної суми відкладеної заборгованості за пенсією - 31.10.2025, 26.11.2025, 31.12.2025, 24.02.2026, 23.03.2026, 20.04.2026.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14.05.2019 у справі № 804/2994/18, від 23.12.2020 у справі №640/7975/15-а, від 05.07.2022 у справі №420/7633/20, від 21.08.2023 у справі №460/6767/20.
Щодо визначення кінцевих дат періодів нарахування компенсації втрати частини доходу -31.10.2025, 26.11.2025, 31.12.2025, 24.02.2026, 23.03.2026, 20.04.2026, то такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом, зокрема, у постанові від 21.08.2023 у справі №460/6767/20, яка в силу ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування при розгляді даної справи.
Отже, враховуючи обраний судом спосіб захисту прав позивача, позов підлягає задоволенню.
Щодо судового контролю.
Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Отже, в силу наведеної вище норми права у цій справі суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
З огляду на вищевикладене, а також предмет спору у цій справі, наявні підстави для зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення у строк протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду, а тому відповідна заява позивача підлягає задоволенню.
Встановлюючи строк для подання звіту, суд врахував особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1331,2 грн.
Таким чином, при задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1331,2 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії т- задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка частково нарахована та виплачена у відповідних сумах 31.10.2025, 26.11.2025, 31.12.2025, 24.02.2026, 23.03.2026, 20.04.2026 на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі №440/5829/20.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії (яка частково нарахована та виплачена на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі №440/5829/20), починаючи з 05.03.2019 (моменту неправомірного нарахування пенсії відповідачем, що встановлено судовим рішенням у справі № 440/5829/20) по кожну дату виплати конкретної суми відкладеної заборгованості за пенсією - 31.10.2025, 26.11.2025, 31.12.2025, 24.02.2026, 23.03.2026, 20.04.2026.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331,2 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня та 20 коп).
Заяву ОСОБА_1 щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати звіт про виконання рішення суду у строк протягом трьох місяців з дня набрання законної сили цим рішенням суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В.І. Бевза