справа № 166/883/26
провадження № 2/166/602/26
категорія: 38

РІШЕННЯ
іменем України
24 червня 2026 року с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого – судді Cвистун О.М., з участю секретаря Заєць Н.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Представник позивача Усенко М.І. звернувся у суд з даним позовом до ОСОБА_1 , який мотивує тим, що 13травня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (далі - ТОВ "Мілоан") та відповідачка уклали кредитний договір № 1912713 (далі – Кредитний договір), згідно з умовами якого остання отримала 6000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених даним договором. ТОВ "Мілоан" умови Кредитного договору виконало у повному обсязі, надавши відповідачці кредит на потрібну їй суму. Відповідачка зі свого боку не виконала умов Кредитного договору.
10 листопада 2020 року ТОВ "Мілоан" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (далі – ТОВ "ФК "Кредит-капітал") уклали договір відступлення прав вимоги № 51-МЛ, згідно з яким на користь позивача відбулось відступлення прав вимоги за Кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_1 . Сума заборгованості відповідачки перед позивачем становить 18588 грн 70 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 5750 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків – 11938 грн 70 коп.; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту – 900 грн.
Просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 18588 грн 70 коп., судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Ухвалою суду від 28.05.2026 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено судовий розгляд на 24 червня 2026 року, надано відповідачці строк для подання відзиву.
Відповідачка, отримавши 13 червня 2026 року копію ухвали про відкриття провадження від 28.05.2026, у встановлений судом строк відзив на позов не подала, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 2 ст. 191 ЦПК України вирішує спір за наявними матеріалами справи.
Дослідивши матеріали, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. 
Суд установив, що 13 травня 2020 року ОСОБА_1 на вебсайті miloan.ua створила та заповнила Анкету-заяву на кредит № 1912713, у якій зазначила суму бажаного кредиту – 6000 грн, строк кредиту – 30 днів, а також свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефона та електронної адреси, паспортні дані, домашню адресу, освіту, місце роботи та щомісячні доходи.

Вкзана Анкета-заява також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви, зокрема про такі дії: заповнення заяви, автоматичну перевірку, перевірку у базі кредитних історій, скоринг, перевірку у базі кредитних історій, обробку, підписання договору, а також погоджені ТОВ "Мілоан" умови кредитування: сума кредиту – 6000 грн, строк кредиту – 30 днів, комісія за надання кредиту – 15% одноразово, ставка процентна – 1,40% за кожен день користування.
У подальшому 13 травня 2020 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 6000 грн (п. 1.2 Кредитного договору) зі строком кредитування 120 днів, що складається з пільгового періоду тривалістю 30 днів, з 13.05.2020 (п. 1.3 Кредитного договору). 
Згідно з п. 1.4 Кредитного договору ОСОБА_1 має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом 12.06.2020. 
Відповідно до пп. 1.5.1 Кредитного договору комісія за надання кредиту складає 900 грн, яка нараховується за ставкою 15 відсотків від суми кредиту одноразово.
Згідно з пп. 1.5.2 Кредитного договору проценти за користування кредитом: 2520 грн, які нараховуються за ставкою 1,40 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом складає 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2.3 цього договору (п. 1.6 Кредитного договору).
Відповідно до пп. 2.2.3 Кредитного договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначна п. 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п. 1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 договору. Незважаючи на інші умови договору сторони домовились, що якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом після спливу терміну (дати) повернення кредиту, проценти за стандартною (базовою) процентною ставкою передбаченою п. 1.6 договору в період прострочення позичальника нараховуються за вибором позикодавця в якості процентів за користування кредитом або в якості процентів передбачених ст. 625 ЦК України.
Пунктом 2.3. Кредитного договору передбачено пролонгацію строку кредитування. Так, позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на продовження строку користування/повернення кредиту на таких самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за продовження кредиту та певну частину заборгованості по кредиту.
Таким чином, відповідачка шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора, прийняла публічну пропозицію (оферту) та підписала кредитний договір (здійснила акцепт пропозиції товариства), тобто відповідний договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Без здійснення вказаних дій відповідачкою кредитний договір не був би укладений.
З копії платіжного доручення № 19593259 від 13.05.2020 убачається, що ТОВ "Мілоан" виконало свої зобов`язання за договором перед відповідачкою по справі ОСОБА_1 належним чином, перерахувавши на її картковий рахунок грошові кошти в сумі 6000 грн. 
Між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" 10 листопада 2020 року укладено договір відступлення прав вимоги № 51-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило за грошові кошти ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" права вимоги до боржників, які виникли у ТОВ "Мілоан" унаслідок укладення з боржниками кредитних договорів.
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 51-МЛ від 10.11.2020 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором в сумі 18588 грн 70 коп., з яких 5750 грн – залишок по тілу кредиту 5750 грн, 11938 грн 70 коп. – залишок по відсотках, 900 грн – залишок по комісії. 
З виписки з особового рахунка за Кредитним договором установлено, що після переходу до позивача права вимоги за Кредитним договором відповідачка не здійснила жодного платежу в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, унаслідок чого в останньої перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 18588 грн 70 коп., з яких: 5750 грн – тіло кредиту, 11938 грн 70 коп. – відсотки за користування кредитом, 900 грн – комісія. 
Усупереч умовам Кредитного договору відповідачка не виконала своїх зобов`язань, після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості за кредитним договором.
Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору.
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі – Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки доказам, поданими учасниками справи, у їх сукупності, зважаючи на те, що позивачем доведено факти укладення Кредитного договору між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 , переходу до нього права вимог за Кредитним договором, а також отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі 6000 грн, з яких останньою повернуто первісному кредитору 250, правові підстави для нарахування комісії у розмірі 900 грн, відсутність будь-яких платежів з боку відповідачки в рахунок погашення заборгованості за комісією, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у цій частині та стягненні з відповідачки у користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5750 грн та заборгованості за комісією за видачу кредиту в розмірі 900 грн.
Водночас суд не погоджується з розміром нарахованих позивачем процентів за користування кредитом з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
З п. 1.3, п. 1.4 Кредитного договору та графіку платежів за Кредитним договором встановлено, що строк Кредитного договору становить 30 днів, до 12 червня 2020 року.
Водночас, згідно з долученими до матеріалів справи відомостями про щоденні нарахування та погашення ТОВ "Мілоан" нараховував відсотки за користуванян кредитом протягом 172 днів.
Так, необхідною умовою для пролонгації строку кредитування за п. 2.3.1 Кредитного договору є сплата комісії за управління та обслуговування кредиту та певної частки заборгованості по кредиту. Однак, згідно з наданими первісним кредитором відомостями про щоденні нарахування та погашення відповідачкою 17 серпня 2020 року, тобто після закінчення строку дії кредитного договору, здійснено платіж у сумі 630 грн, з яких ТОВ "Мілоан" зараховано в рахунок погашення сплати: комісії за управління та обслуговування кредиту – 100 грн, тіла кредиту – 250 грн, процентів по кредиту – 280 грн.
Враховуючи сплату відповідачкою частини заборгованості за Кредитним договором вже після закінчення строку, на який надається кредит, пролонгація кредиту на підставі п. 2.3 Кредитного договору не відбулася.
Також суд зазначає, що неповернення кредиту в погоджений стронами у Кредитному договорі строк, не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідок продовження строку дії договру, а є порушенням грошового зобов`язання за укладеним договором, за що настає відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України.
За наведених обставин, нарахування відповідачу з 13 червня 2020 року процентів у відповідності до п. 1.6, пп. 2.2.3 Кредитного договору по своїй суті є реалізацією положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка захищає інтереси кредитодавця в разі прострочення позичальником грошового зобов`язання.
Позивач у позовній заяві не заявляв до стягнення з відповідачки неустойки в порядку, установленому ч. 2 ст. 625 ЦК України, як наслідок прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором, а нарахував їх як відсотки за користування кредитом за стандатртною процентною ставкою в порядку, встановленому ст. 1048 ЦК України, що не відповідає Анкеті-заяві на кредит № 1912713, підписаної відповідачкою 13 травня 2020 року.
За наведених обставин, нараховані відсотки за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у даному випадку після 12 червня 2020 року, є безпідставним, а сплачені відповідачкою 100 грн після закінчення строку дії Кредитного договору, які первісним кредитором зараховано як оплату за комісію за управління та обслуговування кредиту, слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом.
Таким чином, розмір заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, які підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача, становлять 2140 грн ((6000 х 1,4% / 100 х 30) - (280+100)).
Загальна заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором, яка підлягає стягненню на користь позивача становить 8790 грн, з яких: 5750 грн – тіло кредиту, 2140 грн – відсотки за користування кредитом, 900 грн – комісія за надання кредиту.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідачки на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 1258 грн 96 коп. (8790/18588,7*2662,40).
Щодо вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн суд зазначає таке.
Статею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ "ФК "Кредит Капітал" та адвокатським об`єднанням "Апологет"; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої керівником АО "Апологет" є ОСОБА_2 ; свідоцтво про право на заняття ОСОБА_2 адвокатською діяльністю № 2093 від 29.09.2012; ордер про надання правничої допомоги ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" адвокатом Усенком М.І. від 20.10.2025; акт наданих послуг № Д/24345 від 14.04.2026, відповідно до якого АО "Апологет" в особі адвоката Усенка М.І. надано ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" правову допомогу щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним договором на суму 8000 грн; детальний опис наданих послуг по акту Д/24345 від 14.04.2026, у якому зазначено опис наданих АО "Апологет" послуг у справі про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача.
Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, ціну позову, складність справи, яка є нескладною та розглядалась в спрощеному позовному провадженні, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні, а позовні вимоги задоволено частково. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд   
ухвалив :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором № 1912713 від 13 травня 2020 рокув розмірі 8790(вісім тисяч сімсот дев`яносто) гривень, з яких тіло кредиту – 5750 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, відсотки за користування кредитом – 2140 (дві тисячі сто сорок) гривень, комісія за надання кредиту – 900 (дев`ятсот) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" 1258 грн (одну тисячу двісті п`ятдесят вісім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок судового збору та 3000 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", код ЄДРПОУ 35234236, юридична адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_1 в АТ "Креді Агріколь Банк", МФО 300614;
Відповідач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ратнівського
районного суду О.М. Свистун