Справа № 161/26960/25 
Провадження № 1-кп/161/363/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк        03 червня 2026 року   Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді - ОСОБА_1 
при секретарі - ОСОБА_2 
за участю прокурора - ОСОБА_3 
захисника - ОСОБА_4 
потерпілої- ОСОБА_5 
представника потерпілої - ОСОБА_6 
обвинуваченого - ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження № 12025030580002337 від 02 вересня 2025 року про обвинувачення  ОСОБА_7  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцька, Волинської області, українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, працючого менеджером товариство з обмеженою відповідальністю «Проджект офіс», зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимого,-

-за ст.286 ч.2 КК України, - 

В С Т А Н О В И В: 

Обвинувачений ОСОБА_7 02 вересня 2025 року, о 16 годині 40 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки Mitsubishi Space Starquot; реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи на правому узбіччі по напрямку до міста Луцька, автодороги М- 19 в районі 162 кілометра, поблизу села Підгайці, Луцького району, Волинської області, всупереч вимогам пунктів 2.3 б), д), 10.1, 10.4 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року, проявив безпечність та неуважність, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснюючи маневр розвороту ліворуч не з відповідного крайнього положення, не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення із мотоциклом марки «CF MOTO 450 MT», транзитний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався позаду у попутному напрямку прямо по головній дорозі.
Внаслідок грубих порушень вищевказаних Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_7 , своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, спричинив водію мотоцикла ОСОБА_8 , 1988 року народження, тілесні ушкодження у вигляді: багато-фрагментарного зламу кісток основи та склепіння черепа, розмізження головного мозку, крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови; закритої травми органів грудної порожнини, численних зламів ребер справа із пошкодженням парієтальної плеври, крововиливу коренів легень, гематораксу (кров у грудній порожнині), забою правої легені; численні садна голови та тіла; закритого зламу кісток правого передпліччя. Згідно п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», наказ №6 від 17 січня 1995 року, комплекс даних тілесних ушкоджень відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і в даному конкретному випадку призвело до смерті потерпілого.
Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_7 , вимог пунктів 2.3. б), д), 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:
- п. 2.3. б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 2.3 д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; - п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; 
- п.10.4 перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. 
Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та показав, що, 02 вересня 2025 року о 16:40 год. рухався з одного автомобільного сервісу на інший, оскільки допомагав у перевезенні військового автомобіля у с. Підгайці. Рухаючись в сторону м. Луцька, помітив, що бензину в автомобілі залишилось дуже мало і доїхати до місця призначення не зможе, тому вирішив повернутися назад, оскільки неподалік була заправна станція. З`їхавши на обочину та увімкнувши сигнал аварійної зупинки, ОСОБА_9 зачекав, поки зупиниться його знайомий якому він допомагав у перевезенні автомобіля, який рухався за ним у попутному напрямку. Домовившись, з ОСОБА_10 про подальший рух на заправку, ОСОБА_9 виїхав на дорожню смугу в місце де дозволено зробити розворот, увімкнув покажчик повороту, пропустив автомобіль який рухався зустрічним напрямком, глянув у дзеркало заднього виду аби переконатися, що небезпеки в русі немає, але бачив позаду тільки інший автомобіль. Після початку руху ліворуч стався удар в лівий бік автомобіля де знаходився ОСОБА_7 .. Після перегляду відео, обвинувачений зазначив, що перед початком руху стояв правою частиною автомобіля на узбіччі Після удару ОСОБА_9 перебував в шоковому стані, погано бачив оскільки отримав травму голови і кров потрапила в очі, після того як автомобіль зупинився, ОСОБА_9 спробував відкрити двері та вийти з машини, але це йому не вдалося, оскільки двері були заблоковано внаслідок удару. ОСОБА_9 помітив, що на дорозі лежав мотоцикл та потерпілий без шолома, до якого відразу підбіг знайомий який рухався разом із ОСОБА_9 в іншому автомобілі, та інші люди, які зупинилися коли побачили ДТП. Потерпілого забрала швидка, ОСОБА_9 від госпіталізації відмовився, оскільки сказав, що з ним все нормально. Наступного дня йому стало відомо, що потерпілий помер у лікарні. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав частково, оскільки зазначив, що сума вказана в позові є для нього занадто великою, і оскільки в ОСОБА_7 на утриманні є троє неповнолітніх дітей і їх теж треба якось утримувати, тому цивільний позов визнає частково, тобто в сумі 1 000 000 гривень. Також ОСОБА_9 частково визнав відшкодування процесуальних витрат понесених потерпілою ОСОБА_5 на професійну правничу допомогу, оскільки також вказує, що сума є занадто великою для нього, а тому визнає тільки частину тобто 40 000 гривень. Цивільний позов директора КП «Волинська обласна клінічна лікарня» до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 визнає повністю. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.
Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
-показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 яка показала, що не знайома із обвинуваченим ОСОБА_7 .. В день коли трапилося ДТП, вона разом із сином перебували в лікарні на прийомі у лікаря. Згодом потерпілій зателефонували працівники поліції, та повідомили, що її чоловік ОСОБА_8 потрапив у ДТП. Потерпіла запитала у працівника поліції, чи її чоловік в свідомості на, що відповідь була негативна і сказали їхати відразу до лікарні. Коли потерпіла прибула до лікарні її чоловіка відправили на огляд. В приміщення реанімації потерпілу не впустили, оскільки її чоловік перебував у важкому стані. Наступного дня потерпіла вимушена була повернутися додому до сина оскільки почалася повітряна тривога, і в приміщенні лікарні перебувати було небезпечно. За кілька годин близько 3:40, до неї зателефонувала лікар і повідомила, що її чоловік помер. Зі слів потерпілої, мотоцикл яким керував її чоловік бут новий і перебував на стадії оформлення документів, керував новим мотоциклом покійний всього три рази, тому він був технічно справним. Потерпіла також зазначила, що її чоловік керував транспортними засобами в тому числі і мотоциклом з 20 років і мав великий досвід і був вправним водієм, завжди користувався шоломом, не мав штрафів, та не був учасником ДТП за весь час. За весь час обвинувачений ОСОБА_9 ні разу не спілкувався із потерпілою, ніяких вибачень не приносив, будь яких вішкодувань з боку обвинуваченого не було. Потерпіла цивільний позов поданий її представником підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Цивільний позов мотивує тим, що вони з покійним чоловіком були 12 років у шлюбі, мали 7 річного сина, який хворіє на тяжку хворобу і потребує постійного дороговартісного лікування, а чоловік забезпечував сім`ю, оскільки потерпіла не працює, а доглядає за сином. Смерть чоловіка дуже сильно вплинула як на саму потерпілу так і на її малолітнього сина, який був дуже близьким із батьком. В результаті чого син став дуже замкнутим, важко переносить втрату батька і на фоні цього стан здоров`я погіршується.
-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_11 який показав, що не знайомий із обвинуваченим ОСОБА_7 .. Восени 2025 року, точної дати свідок не назвав, виїжджав з автосервісу у с. Підгайці, вул. Промислова, оскільки дорожне покриття було погане, свідок їхав повільно та уважно, об`їжджаючи ями. Виїжджаючи до перехрестя свідок почув звук удару і помітив спереду як мотоцикліст падає на дорогу. Мотоцикліст зіткнувся із автомобілем, зіткнення мотоцикліста із автомобілем відбулося у ліві водійські двері. Після удару автомобіль зупинився на зустрічній смузі руху. Після того як сталося ДТП на місці зібралося багато людей та автомобілів, які викликали швидку допомогу та поліцію, також підійшли до потерпілого та намагалися надати йому першу допомогу до приїзду швидкої. Свідок також надав працівникам поліції відеозапис з реєстратора який знаходився в автомобілі. Також свідок повідомив, що коли він підійшов до потерпілого який лежав на асфальті шолому на ньому не було. Також свідок повідомив, що водій автомобіля не міг вийти з авто, оскільки водійські двері були припав удар від мотоцикла були зажаті і не відкривалися. Після того як двері відкрили водій автомобіля перебував у шоковому стані і не міг зрозуміти звідки з`явився мотоцикліст і як сталося ДТП.
-показами даними в судовому засіданні свідком  ОСОБА_10 який показав, що знайомий із обвинуваченим ОСОБА_7 , оскільки останній працював на підприємстві по ремонту волонтерських автомобілів яким володіє свідок. В день коли сталося ДТП, точної дати свідок не пам`ятає, він разом із обвинуваченим ОСОБА_7 поїхали аби забрати автомобіль військових з метою перевезення його до сервісу який знаходився на вул. Ковельській з метою подальшого ремонту. Рухалися різними автомобілями, свідок своїм власним, а ОСОБА_9 безпосередньо автомобілем який належить волонтерам рухався попереду, а згодом зупинився на узбіччі із увімкненими аварійними сигналами. Свідок також зупинився неподалік, підійшов та запитав, що сталося, на що ОСОБА_9 відповів, що в автомобілі замало пального, і він може не доїхати до сервісу тому потрібно заправитися. Свідок погодився і повертався до свого автомобіля, а автомобіль яким керував ОСОБА_7 виїзджав на проїжджу частину з метою виконання маневру розвороту, оскільки заправна станція знаходилася в протилежній стороні. Свідок зазначив, що почув гучний шум мотоцикла який рухався в попутному напрямку і тоді побачив зіткнення і падіння мотоцикліста під час того як обвинувачений мав виконати розворот, перед тим пропустивши автомобіль, який рухався по зустрічній стороні дороги. Після чого підбіг до потерпілого, який був без свідомості та без шолома, після чого викликав швидку та поліцію. Після того як свідок підійшов до обвинуваченого він був в свідомості, в шоковому стані, була присутня травня голову оскільки було видно кров. Також свідок повідомив, що допомагав ОСОБА_7 вийти на контакт з родиною потерпілого, аби поговорити, запитати про матеріальну допомогу, на що родина потерпілого категорично відмовилась виходити на контакт і наголошували на тому, що всі питання будуть вирішуватися через суд 
-протоколом огляду місця події від 02.09.2025 року;
-протоколом огляду місцевості від 03.09.2025 року;
-протоколом огляду документу ( відеозапису) від 02.12.2025 року;
-протоколом огляду місця події від 03.09.2025 року;
-висновком експерта № 418 від 03.09.2025;
-протоколом огляду документа ( відеозапису) від 10.09.2025 року;
-протоколом огляду документа ( відеозапису) від 11.09.2025 року;
-висновком експерта № 4282-Е від 27.11.2025 року;
-протоколом огляду місцевості від 02.12.2025 року;
Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 своїми необережними діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.2 КК України.
Відповідно до змісту ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК Українни відносяться до категорії тяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд не вбачає.
Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом враховується те, що останній раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнав повністю, має постійне місце проживання за яким характеризується із позитивної сторони, має постійне місце роботи, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, однак потерпіла ОСОБА_5 наполягала на суворій мірі покарання, вину визнав повністю лише після дослідження відео доказів, що свідчить про відсутність щирого каяття, обвинуваченого, не вибачався перед потерпілою, взагалі не відшкодував збитків та витрат, раніше не одноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, що свідчить про системність порушень правил дорожнього руху, також судом враховується настання тяжких наслідків, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_12 слід призначити в межах санкції ст.286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі та з позбавленням права керування транспортними засобами, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.
Цивільний позов директора КП «Волинська обласна клінічна лікарня» до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_8 , слід задовольнити повністю, так як таке витрати підтверджується документально. 
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також процесуалльних витрат понесених потерпілою на професійну правничу допомогу слід задовольнити, тобто стягнути з ОСОБА_7 в користь потерпілої ОСОБА_13 моральну шкоду в розмірі 2000000 грн., та 80000 грн. на надання професійної правничої допомоги. 
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди в користь представника потерпілої ОСОБА_14 – адвоката ОСОБА_6 , суд враховує положення ст.23 ч.3 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої або позбавлення її можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. А тому, приймаючи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи та викладені вище вимоги законодавства України з цього приводу, суд вважає, що в даному конкретному випадку, як встановлено під час досудового розслідування, так і в ході судового слідства, в потерпілої ОСОБА_14 на утриманні перебуває неповнолітній син, який потребує постійного дороговартісного лікування, а оскільки загиблий ОСОБА_8 був єдиним годувальником в сім`ї, атому з врахуванням глибини душевних страждань, вимушених та незворотних змін у житті потерпілої ОСОБА_5 які настали в результаті вчинення обвинуваченим злочину, що такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає положенням ст.23 ч.3 ЦК України. 
Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

 
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу даного вироку в законну силу залишити попередній, у виді домашнього арешту.
Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати в розмірі 37319,14 ( тридцять сім тисяч триста дев`ятнадцять чотирнадцять копійок) витрат за проведення судової експертизи № 4282-Е від 27.11.2025 в даному кримінальному провадженні.
Цивільний позов директора КП «Волинська обласна клінічна лікарня» до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_8 – задовольнити, стягнувши з ОСОБА_7 в користь КП «Волинська обласна клінічна лікарня» витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого ОСОБА_8 в розмірі 3371,14 (три тисячі триста сімдесят одну гривню чотирнадцять копійок) гривень.
Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_5 – адвоката ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також процесуальних витрат, понесених потерпілою на наданням професійної правничої допомоги – задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 в користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 2 000 000 (два мільйони) гривень та процесуальні витрати понесені потерпілою на професійну правничу допомогу в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч ) гривень.
Арешт, що накладений на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події від 02.09.2025, а саме на: транспортний засіб мотоцикл «CF MOTO450 MT», т.н.з. НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 – скасувати.
Речовий доказ – мотоцикл «CF MOTO450 MT», т.н.з. НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 – повернути потерпілій ОСОБА_5 .. 
Речовий доказ – СD-R диск з фрагментами відеозапису з камер відео реєстратора 70 mai Dash Cam службового автомобіля марки «Renault Daster» Н.З. 0606, що знаходиться при матеріалах судового провадження – залишити при матеріалах судового провадження.
Речовий доказ – СD-R диск з фрагментами з камер відео реєстратора встановленого у автомобілі марки Хюндай І30 н.з. НОМЕР_5 , що знаходиться при матеріалах судового провадження, залишити при матеріалах судового провадження.
Речовий доказ – СD-R диск з фрагментами відеозапису з камер відео нагляду встановлених на території підприємства, що за адресою с. Підгайці вул. Промислова 1, що знаходиться при матеріалах судового провадження – залишити при матеріалах судового провадження.
На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. 

ГОЛОВУЮЧИЙ: