Справа № 693/156/26 
Провадження № 2/693/372/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

25.05.2026р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді Коцюбинської Ю.Д., за участю секретаря судового засідання Олійник С.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних та інфляційних втрат, 

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що згідно відомостей зазначених у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 423207146 від 17.04.2025, ОСОБА_1 з 15.10.2004 року та по теперішній час є співвласником об`єкта нерухомості (житлового будинку), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи положення Закону України «Про ринок електричної енергії», Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, ОСОБА_1 є індивідуальним побутовим споживачем, який використовує електричну енергію за адресою АДРЕСА_1 для забезпечення (задоволення) власних побутових потреб (зокрема у період з травня 2020 року по серпень 2021 року включно).
Відповідно до пункту 7 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Таким чином, Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 та Правилами роздрібного ринку електричної енергії визначено загальне правило, за яким договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором, до якого приєднується споживач.
Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернувся.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 ЦК України).
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщено в електронній формі на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут» за посиланням http://energozbut.ck.ua/pob.htm1.
ОСОБА_1 приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщеного на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут», шляхом споживання електричної енергії та її часткової оплати, внаслідок чого за об`єктом побутового Споживача за адресою: АДРЕСА_1 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Позивач виконав взяті на себе зобов`язання з постачання електричної енергії за адресою об`єкта побутового споживача, проте відповідач всупереч умовам публічного договору та Правил роздрібного ринку електричної енергії, не виконав взяті на себе зобов`язання та не здійснив оплату спожитої електричної енергії.
За період з травня 2020 року по серпень 2021 року включно відповідач спожив електричну енергію у загальному обсязі 5269 кВт*год на загальну суму 7636,98 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку № НОМЕР_1 та розрахунком вартості такої спожитої електричної енергії.
31 жовтня 2025 року ТОВ «Черкасиенергозбут» надіслано відповідачу поштове відправлення № 0505394469097 разом з вкладеними у нього вимогою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію вих. № 06Ц-1158-2025 від 31.10.2025 та рахунком за електроенергію на загальну суму 7636,98 грн.
Згідно інформації з офіційного сайту АТ «УКРПОШТА» https://www.ukrposhta.ua. вищевказане поштове відправлення № 0505394469097 відповідачем не отримано та було передано на зберігання.
За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (п. 9.1. Договору).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно розрахунку інфляційні втрати складають 1565,92 грн. та 3 (три) відсотка річних складають 481,44 грн. та підлягають стягненню з відповідача.
У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 7636,98 грн., 3% річних в сумі 481,44 грн., інфляційні втрати в сумі 1595,62 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 3328,00 грн. 
Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 23.02.2026р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, у якій роз`яснено вимоги ст.178 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
У судове засідання представник позивача не з?явився. 
У судове засідання відповідач не з?явився по невідомих суду причинах, будучи повідомленим належним чином судовими повістками з поштовими повідомленнями, які повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній», а також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
На підставі ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом установлено наступні обставини.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 423207146 від 17.04.2025, з якої вбачається, що ОСОБА_1 з 14.06.2005р. є власником частини об`єкта нерухомості (житлового будинку), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом установлено, що ОСОБА_1 приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщеного на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут», шляхом споживання електричної енергії та її часткової оплати, внаслідок чого за об`єктом побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 було відкрито особовий рахунок №  НОМЕР_1 .
У зв?язку із зазначеним відповідач ОСОБА_1 є індивідуальним побутовим споживачем, який використовує електричну енергію за вищевказаною адресою, для забезпечення (задоволення) власних побутових потреб у період з червня 2021 по даний час.
За період з травня 2020 року по серпень 2021 року включно відповідач спожив електричну енергію у загальному обсязі 5269 кВт*год на загальну суму 7636,98 грн, що підтверджується виписками з особового рахунку № НОМЕР_1 та розрахунком вартості такої спожитої електричної енергії.
31 жовтня 2025 року ТОВ «Черкасиенергозбут» надіслано відповідачу поштове відправлення № 0505394469097 разом з вкладеними у нього вимогою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію вих. № 06Ц-1158-2025 від 31.10.2025 та рахунком за електроенергію на загальну суму 7636,98 грн, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «УКРПОШТА» https://www.ukrposhta.ua щодо поштового відправлення № 0505394469097 відповідачем не отримано та було передано на зберігання. Вимога відповідачем не виконана.
Згідно п. 2 ч. 2ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Відповідно, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-2951цс15, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Згідно п. 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
Відповідно до п. 7 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умов надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Згідно п. 1.2.15. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Крім того, у зв?язку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, позивач просить стягнути з нього 3% річних та інфляційні втрати.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19).
З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.
Контррозрахунку суми 3% річних та інфляційних втрат відповідач суду не надав.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 та ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь в справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до чинного законодавства, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.
Заперечення проти отримання комунальних послуг, доказів погашення заборгованості, або наявності спору щодо розміру заборгованості за отримані комунальні послуги станом на дату розгляду справи відповідач суду не надав, за таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.
Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.258-259, 279, ч.ч.1,2,5 ст. 263, ст.ст.265, 268, 272-273, 354 Цивільного процесуального України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних та інфляційних втрат – задовольнити. 
Стягнути із ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (поточний рахунок із спеціальним режимом використання № НОМЕР_3 у Філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 354507, ЄДРПОУ 42474208) заборгованість за спожиту електричну енергію, що утворилась за період з 01.05.2020 по 31.08.2021р. включно в сумі 7636 (сім тисяч шістсот тридцять шість) гривень 98 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (рахунок № НОМЕР_4 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478) три відсотки річних у сумі 481 (чотириста вісімдесят одна) гривня 44 копійки та інфляційні втрати в сумі 1595 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 62 копійки, всього 2077 (дві тисячі сімдесят сім) гривень 06 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (рахунок № НОМЕР_4 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478) суму сплаченого судового збору в розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Головуючий: Ю. Д. Коцюбинська