номер провадження справи 15/20/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2026 Справа № 908/581/26
м.Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, за участю секретаря судового засідання Бойко Н.А., розглянувши матеріали справи
за позовом Концерну “Міські теплові мережі”, 69091 м. Запоріжжя, вул. Героїв полку “Азов”, буд. 137
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізька оптово-роздрібна фірма “Взуття”, 69068, м. Запоріжжя, вул. Фонвізіна, 8
про стягнення коштів

за участю представників сторін:
від позивача: Артьомов С.О., довіреність № 1213/20-26 від 17.12.2025;
від відповідача: Бачурін П.П., довіреність б/н від 05.12.2023 (в режимі відеоконференції); 
Тараненко В.Д., генеральний директор, виписка з протоколу від 25.11.2015, 
наказ № 13/1-О від 20.02.2017;
вільний слухач: ОСОБА_1 , документ з додатку “Дія”, паспорт № НОМЕР_1 ;

установив
06.03.2026 через підсистему “Електронний суд” до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну “Міські теплові мережі” до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізька фірма “Взуття” про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 340520 від 01.10.2020 у розмірі 193 557,31 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 06.03.2026 здійснено автоматизований розподіл зазначеної позовної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 908/581/26 та визначено до розгляду судді Горохову І.С.
Ухвалою суду від 12.03.2026 позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків, допущених позивачем.
13.03.2026 на адресу суду надійшла заява Концерну “Міські теплові мережі” про усунення недоліків позовної заяви.
16.03.2026 через підсистему “Електронний суд” відповідач надіслав суду клопотання про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 18.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/581/26, присвоєно справі номер провадження 15/20/26; задоволено клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 07.04.2026 о 10:00 год. 
26.03.2026 через підсистему “Електронний суд” від відповідача суд отримав відзив на позовну заяву з документами (вих.№2 від 26.03.2026) із запереченнями проти задоволення позовних вимог. 
Ухвалою суду від 02.04.2026 задоволено заяву представника відповідача Бачуріна Павла Петровича та дозволено участь представнику в підготовчому засіданні 07.04.2026 о 10:00 год. у справі № 908/581/26 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку.
06.04.2026 через підсистему “Електронний суд” суд отримав:
- від позивача заяву про зменшення розміру позовних вимог (сформовану у підсистемі 03.04.2026), в якій він просить стягнути з відповідача основний борг в сумі 186 177,52 грн та судові витрати в сумі 2662,40 грн; додаткові пояснення у справі (сформовані у підсистемі 03.04.2026);
- від відповідача заперечення (на відповідь на відзив) (вих. № 3, сформовані у підсистемі 06.04.2026). 
Заяву про зменшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду. 
07.04.2026 постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті на 14.05.2026.
Технічна фіксація засідання здійснювалась за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.
Судом перевірені повноваження присутніх представників учасників. Відводів складу суду не заявлено.
Позивач підтримав заявлені позовні вимоги з наступних підстав: з відповідачем було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді. На виконання умов договору відповідачу надано послуги за період з листопада 2021 року по вересень 2022 року на загальну суму 193 557,31 грн. З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, яку прийнято до розгляду,позивач просить стягнути з відповідача 186 177,52 грн.
Відповідач щодо позову заперечив, зазначив, що з урахуванням підписання договору з протоколом розбіжностей, договір укладено 30.10.2020, а не 01.10.2020 як зазначає позивач. Предметом договору є постачання теплової енергії для потреб опалення. Обсяг спожитої у будівлі послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої у будівлі за показами вузла комерційного обліку. Договором можливість застосування двоставкового тарифу не передбачена. Відповідач повністю оплатив вартість теплової енергії, отриману за період листопад 2021 року по лютий 2022 року. Відповідач звертався до позивача з пропозицією розірвання договору. Позивач зволікав з відключенням відповідача від опалення, що привело до безпідставного нарахування вартості умовно-постійної частини тарифу. Вважає позов безпідставним, просить у позові відмовити повністю. 
У запереченнях відповідач зазначив, що договором застосування двоставкового тарифу, його істотну умову – ціну сторонами не встановлено. Зміни до договору щодо цього питання не вносились, тому такий тариф не підлягає оплаті відповідачем. Як позивач так і орган місцевого самоврядування не дотрималися нормативно-правових актів щодо відключення споживача – відповідача. З боку позивача відсутнє клопотання про поновлення процесуального строку для подання позову. Заявив про застосування позовної давності до вимог позивача. 
У наданих суду письмових поясненнях позивач зазначив, що умовно-постійна частина нараховується споживачу щомісяця, упродовж року незалежно від факту отримання послуги теплопостачання, обсягу споживання теплової енергії, наявності чи відсутності лічильника теплової енергії у будівлі. Відключення будівлі від централізованого теплопостачання можливе після отримання рішення органу місцевого самоврядування, а таке рішення було прийнято Запорізькою міською радою 22.09.2022. Строк позовної давності не пропущено, оскільки він зупинявся та продовжувався на час дії карантину та воєнного стану. 
У додаткових поясненнях позивач навів інформацію щодо тарифів для категорії інші споживачі (госпрозрахунок) без урахування витрат на утримання та ремонт ЦТП, без урахування витрат на утримання та ремонт ІТП за період листопад 2021 року по вересень 2022 року та інформацію щодо коефіцієнтів зміни розміру нарахувань помісячно за спірний період. 
Судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення. 
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд щодо спору зазначає наступне. 
Відповідно до статуту Концерну «Міські теплові мережі» (Концерн), основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.
Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.
Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року за № 2633-ІУ, «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року за № 1198.
30.10.2022 між Концерном «Міські теплові мережі» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізька фірма «Взуття» (Споживач) укладено договір № 340520 (дата договору 01.10.2020) з протоколом розбіжностей до договору, та з протоколом узгодження до протоколу розбіжностей до договору з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії (договір). 
Відповідно до умов п. 1 договору, виконавець зобов`язується надавати споживачеві послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення (послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. 
Відповідно до п. 5 договору, будівля обладнана вузлом комерційного обліку теплової енергії: лічильник на опалення Суперкал 531 зав.номер 07461369, показання засобу вимірювальної техніки на дату укладення договору – 5774,72, місце встановлення – підвальне приміщення, дата останньої періодичної повірки – ІІ кВ. 2018р, міжповірочний інтервал – 4 роки, адреса вул. Фонвізіна 8. 
14.01.2022 відповідач звернувся до позивача листом № 12 з пропозицією про розірвання договору № 340520 від 01.10.2020 з 01.03.2022. 
09.03.2022 за результатами засідання постійно діючою комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води на території міста Запоріжжя складено Протокол № 12. Ухвалено рішення надати дозвіл Запорізькій оптово-роздрібній фірмі «Взуття» на відключення нежитлової будівлі по вул. Фонвізіна 8 від централізованого опалення та влаштування систем індивідуального чи автономного опалення. 
07.06.2022 Концерном надано відповідь № 27-24/44 про те, що після отримання рішення органу місцевого самоврядування та здійснення технічного припинення надання послуги із складанням двостороннього акту відключення будівлі по вул. Фонвізіна 8, від централізованого опалення (теплопостачання) від мереж Концерну «Міські теплові мережі», Концерном буде направлено угоду про розірвання договору № 340520 від 01.10.2020 з дати складання акту. 
21.09.2022 складено акт про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від зовнішніх інженерних систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання)/ постачання гарячої води за адресою: вул. Фонвізіна 8. 
19.10.2022 Концерном «Міські теплові мережі» листом № 222/01 надіслано відповідачу угоду про розірвання договору № 340520 від 01.10.2020. 
15.02.2023 відповідач надіслав позивачу лист № 14 про те, що договір вважає розірваним з 19.03.2022 з урахуванням дати звернення про розірвання договору з ініціативи відповідача. Проект угоди про розірвання повернуто позивачу. 
03.03.2023 Концерн надіслав на адресу відповідача лист № 1231/44-2030 з роз`ясненням процедури відключення будівлі від опалення та розірвання договору про теплопостачання. До листа додано угоду про розірвання договору № 340520 від 01.10.2020. 
13.03.2023 відповідач звернувся до Концерну листом № 20 із зазначенням про розірвання договору з 19.03.2022 та повернув угоду про розірвання без підписання. 
10.05.2023 Концерн листом № 2587/42-3673 повідомив відповідачу про передачу спору на вирішення до суду. 
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України (ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За приписами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до приписів ст. ст. 3, 4 Закону України «Про теплопостачання» відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.
Укладання договору на постачання теплової енергії передбачено ст.ст. 24, 25 Закону України «Про теплопостачання» та є обов`язковим для сторін на підставі закону.
За змістом ст. 25 вказаного Закону теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами, водночас своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основними обов`язками споживача теплової енергії (ст. 24 Закону).
Положеннями ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що:
споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору;
теплова енергія - це товарна продукція, яка виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;
теплова мережа - це сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.
Між позивачем та відповідачем було укладено договір № 340520 про постачання теплової енергії в гарячій воді. 
Пунктом 8 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, визначено, що постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.
Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.
Житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фонвізіна, 8 обладнаний системою централізованого опалення, тож факт отримання теплоносія підтверджується рішеннями Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону за період 2021-2022 р. відповідно до яких Концерном «Міські теплові мережі» було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжя, рішення Запорізької міської ради від 23.10.2021 № 382 про початок опалювального періоду 2021-2022 років у м. Запоріжжя, рішення Запорізької міської ради від 29.03.2022 № 126 про закінчення опалювального періоду 2021-2022 років у м. Запоріжжя. 
Згідно з умовами підпунктів 1, 2 п. 32 договору, виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість послуги згідно із законодавством та умовами цього договору, зокрема шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, а також забезпечити надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.
Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, що визначені встановленими відповідно до законодавства у строки, встановлені цим договором, п. п. 3 п. 30 договору.
На виконання умов договору Концерн «Міські теплові мережі» відпустив теплову енергію в період з листопад 2021 року по вересень 2022 року на загальну суму 193 557,31 грн.
Концерном виставлялися наступні рахунки: за листопад 2021 року на суму 82 836,99 грн, у т.ч. постачання теплової енергії – 21 301,68 грн, умовно-постійна частина опалення – 25 934,18 грн, умовно-постійна частина опалення перерахована – 17 766,89 грн; за березень 2022 року на суму 36 692,55 грн, у т.ч. умовно-постійна частина тарифу 20 761,80 грн, умовно-змінна частина тарифу 9815,33 грн; за квітень 2022 року на суму 24 728,18 грн послуга з постачання теплової енергії (умовно-постійна частина тарифу); за травень 2022 року 25 100,14 грн послуга з постачання теплової енергії (умовно-постійна частина тарифу; за червень 2025 року на суму 24 914,16 грн послуга з постачання теплової енергії (умовно-постійна частина тарифу); за липень 2022 року на суму 24 914,16 грн послуга з постачання теплової енергії (умовно-постійна частина тарифу); за серпень 2022 року на суму 24 914,16 грн послуга з постачання теплової енергії (умовно-постійна частина тарифу); за вересень 2022 року на суму 24 914,16 грн послуга з постачання теплової енергії (умовно-постійна частина тарифу).
Відповідачем сплачено кошти за наступними платіжними інструкціями: № 2402 від 17.12.2021 на суму 6733,51 грн; № 2404 від 17.12.2021 на суму 646,28 грн; № 2489 від 18.01.2022 на суму 49 303,24 грн; № 2526 від 31.01.2022 на суму 17 926,50 грн; № 7847 від 29.07.2022 на суму 97 827,07 грн; № 7848 від 29.07.2022 на суму 5578,82 грн; № 7849 від 29.07.2022 на суму 26 153,96 грн, усього 204 168,78 грн. 
Відповідно до п. 23 договору, тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг, оплати послуги виконавцю становить з першого по останнє число місяця, але не може перевищувати місяць.
Відповідно до п. 24 договору, виконавець формує та не пізніше 13 числа місяця, наступного за розрахунковим, надає рахунок на оплату послуги. Рахунок надається в електронному вигляді, зокрема за допомогою електронних систем обліку розрахунків споживача.
Рахунок на оплату спожитої послуги надається не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.
Відповідно до п. 25 договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Відповідно до п. 26 договору, за бажанням споживача оплата послуги може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів у розмірі що визначається Споживачем самостійно.
Відповідно до п. 27 договору, під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів).
У разі коли споживачем не визначено розрахунковий період, або коли за зазначений споживачем період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок ’ заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди, якщо така є, а якщо такої немає, - в рахунок майбутніх платежів споживача починаючи з найближчих до дати здійснення платежу періодів (розрахункових місяців).
Виконавець не має права зараховувати плату виконавцю за послугу в рахунок погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідачем не оплачено рахунки за період березень – вересень 2022 року за послугу з постачання теплової енергії (умовно постійна частина) на суму 186 177,52 грн, оскільки відповідач вважає, що підстави для оплати вказаної послуги відсутні. 
14.01.2022 відповідач звернувся до позивача листом № 12 з пропозицією про розірвання договору № 340520 від 01.10.2020 з 01.03.2022. 
Між сторонами відбувалося листування з приводу розірвання договору, та відповідач наполягав на тому, що договір розірвано з 01.03.2022, однак згоди щодо розірвання договору не досягнуто. 
Відповідно до пунктів 45, 46 договору, цей договір може бути розірвано за згодою сторін. 
Цей договір може бути розірвано на вимогу споживача. Для цього споживач повідомляє виконавцеві не менше ніж за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання послуги. 
Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин), зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.
Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.
У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду. 
Позивач та відповідач не зверталися до суду для вирішення спору щодо розірвання договору № 340520. Отже, відсутні підстави вважати договір розірваним з дати, яку зазначає відповідач 01.03.2022.
Щодо відключення приміщення відповідача від централізованої системи теплопостачання.
Відповідно до п. 12 ч. 42 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (Правила 830), споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 року № 169. Це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).
Згідно з розділом II Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 року № 169, рішення щодо відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, від центрального опалення та/або гарячого водопостачання приймається органом місцевого самоврядування відповідно до законодавства за письмовою заявою власника (співвласників) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії.
Рішення власника (співвласників) будівлі, в тому числі житлового будинку, про відключення від централізованого опалення та/або гарячого водопостачання приймається відповідно до вимог Цивільного кодексу України, законів України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Власник (співвласники) будівлі, в тому числі житлового будинку, подає (подають) до органу місцевого самоврядування заяву про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від централізованого опалення та/або гарячого водопостачання, яка складається в довільній формі, із зазначенням причини відключення, а також інформацію про намір влаштування в будівлі систем індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання). Для багатоквартирного будинку до заяви додатково додається протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку (витяг із протоколу) про ухвалене співвласниками рішення про відключення будинку від центрального опалення та/або гарячого водопостачання та зазначаються особи, уповноважені представляти інтереси співвласників у вирішенні питань щодо відключення багатоквартирного будинку. Орган місцевого самоврядування відповідно до законодавства розглядає подані документи за наявності затвердженої ним схеми теплопостачання відповідного населеного пункту.
Заява про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від централізованого опалення та/або постачання гарячої води передається на розгляд Комісії.
Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від централізованого опалення та/або постачання гарячої води за участю заявника чи його уповноваженого представника.
Комісія приймає рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від централізованого опалення та/або постачання гарячої води та надає пропозиції щодо типу системи індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання), яку можна встановити в будівлі після відключення.
Під час прийняття рішення Комісія враховує технічні можливості наявних мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання населеного пункту чи окремого кварталу (мікрорайону) щодо забезпечення живлення запропонованої власником (співвласниками) будівлі системи, та за потреби надає пропозиції органу місцевого самоврядування щодо збільшення потужностей, а також заміни систем внутрішньоквартальних, магістральних мереж електро-, газо-, водо-, теплопостачання, потрібних для встановлення в будівлі системи індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) та пропозиції щодо фінансування таких заходів.
Комісія передає рішення до органу місцевого самоврядування протягом п`яти робочих днів із дня його прийняття. Копія рішення Комісії надається заявникові.
Орган місцевого самоврядування на найближчому засіданні за участі заявника чи його уповноваженого представника приймає відповідно до законодавства рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від централізованого опалення та/або постачання гарячої води з урахуванням рекомендацій Комісії. Копія рішення органу місцевого самоврядування надається заявникові.
Для відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, власник (співвласники) забезпечує розроблення проекту відключення будівлі від централізованого опалення та/або постачання гарячої води, який має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил, і проекту системи індивідуального чи автономного теплопостачання будівлі, який розробляється з урахуванням схеми теплопостачання населеного пункту та має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил.
Обрана система має забезпечити: опалення місць загального користування та допоміжних приміщень у будинку; ізоляцію та/або перенесення транзитних стояків (у разі потреби) тощо; заміну (у разі потреби) внутрішньобудинкових систем газо- та/або електропостачання (залежно від типу нагрівачів).
Відключення будівлі від централізованого опалення та/або постачання гарячої води здійснюється виконавцем відповідної комунальної послуги, або оператором зовнішніх інженерних мереж, якщо він не є виконавцем комунальної послуги, або залученим власником (співвласниками) суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством, мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, в присутності виконавця відповідної комунальної послуги після отримання рішення органу місцевого самоврядування, що дозволяє відключення такої будівлі.
22.09.2022 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 337/149 про відключення нежитлової будівлі Запорізької оптово-роздрібної фірми «Взуття» по вул. Фонвізіна 8, м. Запоріжжя від мереж (систем) централізованого опалення. 
21.09.2022 складено акт про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від зовнішніх інженерних систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання)/ постачання гарячої води за адресою: вул. Фонвізіна 8. 
Таким чином, враховуючи недосягнення згоди щодо зміни (розірвання) договору № 340520 від 01.10.2020, правовідносини щодо надання послуг з постачання теплової енергії, у т.ч. послуги умовно-постійної частини припинилися між сторонами після складання акту про відключення будівлі від зовнішніх інженерних систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання)/ постачання гарячої води за адресою: вул. Фонвізіна 8 
Щодо застосування умовно-постійної частини тарифу. 
08.09.2021 постановою Кабінет Міністрів України № 1022 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», які регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.
Відповідно до положень Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 4 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII зі змінами, відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 11.10.2021 № 374, Концерну «Міські теплові мережі» встановлено двоставкові тарифи на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії для всіх категорій споживачів, за якими з початку опалювального сезону 2021-2022 років Концерном «Міські теплові мережі» здійснюються нарахування умовно-змінної та умовно-постійної частин тарифу на послугу з постачання теплової енергії.
Методика встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/ будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.
Наразі у тарифі на теплову енергію окремо визначені, умовно-постійна та умовно-змінна частини такого тарифу. Двоставковий формат тарифу обумовлює компенсацію підприємству двох частин витрат окремо.
Умовно-змінна частина тарифу - це плата за спожиту теплову енергію, за рахунок якої здійснюються витрати на придбання лише енергоресурсів (палива, електроенергії та покупної теплової енергії). Розмір цієї частини тарифу залежить від обсягів теплової енергії, що вироблена та надана споживачам. Ставка визначена у гривнях за одиницю теплової енергії (грн./Гкал) та нараховується лише протягом опалювального періоду.
Умовно-постійна частина тарифу - це плата за приєднане теплове навантаження, за рахунок якої покриваються витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії, з обслуговуванням обладнання, з підтриманням технологічного обладнання в робочому стані, а також зі збутом та реалізацією теплової енергії. Розмір цієї частини тарифу залежить від кількості і потужності технологічного обладнання, яке виробляє та транспортує теплову енергію споживачам. Ставка визначена у гривнях за одиницю теплового навантаження на джерело теплової енергії (грн/Гкал/годину) та нараховується для місячної оплати протягом року.
Отже, умовно-постійна частина нараховується споживачу щомісяця, упродовж року незалежно від факту отримання послуги теплопостачання, обсягу споживання теплової енергії, наявності чи відсутності лічильника теплової енергії у будівлі.
Відповідно до двоставкового тарифу, Концерном «Міські теплові мережі» з 01 листопада 2021 року здійснюються нарахування умовно-постійної частини тарифу послуги з постачання теплової енергії для всіх споживачів, мережі опалення яких підключені до котелень Концерну «Міські теплові мережі», у тому числі для будівлі за адресою вул. Фонвізіна 8.
Протягом опалювального сезону 2021-2022 років здійснювалось споживання теплоносія на об`єкт по вул. Фонвізіна 8, і нарахування у даний опалювальний період відбувались за умовно-змінною та умовно-постійною частинами тарифу. 
Відповідно до п. 21 договору, споживач вносить плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги.
Внески за встановлення, обслуговування, та заміну вузлів комерційного обліку послуги включаються до плати виконавцю і в рахунку відображаються окремо.
У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послуг з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та обсягу споживання або за нормою споживання, встановленою органом місцевого самоврядування, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря (у випадку, визначеному Законом України «Про комерційний облік теплової, енергії та водопостачання»), а також умовно - постійної частини тарифу (протягом року).
Відповідно до п. 22 договору, ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
Станом на дату укладення цього договору тариф на послугу становить:
- для потреб інших споживачів (крім населення) - 1233,12 грн/Гкал (з ПДВ);
а за умови встановлення двоставкового тарифу:
___ - _____ гривень за __ - ____ умовно-змінна частина тарифу;
___ - _____ гривень за __ - ____ умовно-постійна частина тарифу.
У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на зазначену послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про-це-споживачу з посиланням-на рішення відповідних органів.
У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору.
З урахуванням наведеного, заперечення відповідача щодо нарахування виконавцем послуги з постачання теплової енергії (умовно-постійної частини тарифу) є безпідставними. 
В обґрунтування заперечень щодо позову, відповідач посилається на пропуск позивачем процесуального строку для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. 
З цього приводу суд зазначає, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено процесуального строку для звернення до суду з позовом для захисту порушених прав та інтересів. 
А з приводу застосування позовної давності до заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне. 
Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, ст. 257 Цивільного кодексу України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна давність За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України.
З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою уповноваженою особою. Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України.
У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня; коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
Для обчислення позовної давності визначені загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 Цивільного кодексу України.
При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 Цивільного кодексу України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права за позовом, тобто можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувались позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.
Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України було встановлено карантин..
Згідно із Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 12-14. Цими нормами, які набрали чинності 02.04.2020, передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 до 22 травня 2020 на всій території України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 № 392 Про встановлення карантину і метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУЮ-19. спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 карантин було установлено з 22 травня 2020 - до 31 липня 2020 р.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 карантин було установлено з 1 серпня 2020 року до 19 грудня 2020 року. 
Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з мстою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 року, № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 року, № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 року № 644 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 року, № 63, ст. 2029).
Карантин в Україні безперервно було встановлено у період часу з 12.03.2020 до 30.06.2023.
Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положен» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. 
Вказаний пункт виключено на підставі Закону України Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 № 4434-ІХ, який набрав чинності 04.09.2025. 
Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення вУкраїні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися. певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.
З 24.02.2022 в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (з наступними змінами). 
Отже, строк позовної давності було продовжено у період часу з 12.03.2020 по 04.09.2025. 
Таким чином, можна стверджувати, що позивачем не пропущено строк позовної давності щодо правовідносин, які виникли між сторонами у спірний період листопад 2021 року - вересень 2022 року та наслідки застосування пропуску строку позовної давності для звернення до суду відсутні. 
Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо спростування обставин, наведених позивачем у позові. 
З урахуванням наведеного вище, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. 
Витрати із сплати судового збору покладаються на відповідача. 
Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
вирішив
Позов задовольнити повністю. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька оптово-роздрібна фірма «Взуття» (проспект Ювілейний буд. 33, нежитлове приміщення № 257, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69076, Україна, ідентифікаційний код 01554516) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (вулиця Героїв полку «Азов» 137, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69091, Україна, ідентифікаційний код 32121458) заборгованість в розмірі 186 177,52 грн (сто вісімдесят шість тисяч сто сімдесят сім гривень 52 коп.). Видати наказ. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька оптово-роздрібна фірма «Взуття» (проспект Ювілейний буд. 33, нежитлове приміщення № 257, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69076, Україна, ідентифікаційний код 01554516) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (вулиця Героїв полку «Азов» 137, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69091, Україна, ідентифікаційний код 32121458) судовий збір у розмірі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.). Видати наказ. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 20 травня 2026 року.

Суддя І. С. Горохов