Справа № 467/1891/25
Провадження №1-в/467/6/26

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
прокурора ОСОБА_4 (в режимі відео конференції)
захисника ОСОБА_5 (в режимі відео конференції)
засудженого ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області заяву захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою

в с т а н о в и в :

26.12.2025 року захисник ОСОБА_5 звернулась до Арбузинського районного суду Миколаївської області з клопотанням про дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 . У клопотанні вказувала, що ОСОБА_6 відбуває у ДУ «Південноукраїнська виправна колонія №83» покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, призначене вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України. 26.01.2023 року ОСОБА_6 захворів на хронічний вірусний гепатит С та йому було рекомендовано в плановому порядку лікування в рамках державної програми. До ухвалення вироку ОСОБА_6 весь час перебував на лікуванні та вживав необхідні ліки. Крім цього ОСОБА_6 з 2011 року є інвалідом дитинства по зору з діагнозом Н.52 Висока ускладнена міопія обох очей. Під час відбування покарання стан здоров`я ОСОБА_6 погіршився. Засуджений, перебуваючи у виправній колонії не проходить необхідні обов`язкові курси лікування та медичні обстеження. Клопотання захисника від 17.06.2025 року про направлення ОСОБА_6 на стаціонарне лікування до медичного закладу ДКВС у зв`язку із захворюванням на вірусний гепатит С залишене без реагування. Посилаючись на положення ст. 152, 154 КВК України, ч. 2 ст. 84 КК України захисник вказувала, що на час звернення з клопотанням має місце поступове прогресування захворювань та погіршення стану здоров`я засудженого, відновити стан його здоров`я під час перебування у місцях позбавлення волі не можливо. Для запобігання подальшого погіршення стану здоров`я ОСОБА_6 потребує стаціонарного лікування. За місцем відбування покарання засуджений характеризується посередньо, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, але притягувався до дисциплінарної відповідальності, на час звернення з клопотанням відбув понад строку покарання, що не впливає на висновок щодо обгрунтованості клопотання, оскільки подальше перебування засудженого в установі відбування покарання може призвести до летальних наслідків. Не є перешкодою для задоволення клопотання вчинення засудженим повторно тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з огляду на стан здоров`я засуджений втратив суспільну небезпечність. З урахуванням зазначеного захисник просила звільнити ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання за хворобою (п. 2.1. Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання).
Крім того захисник, посилаючись на положення ст. 82 КК України просила замінити ОСОБА_6 невідбуту частину призначеного судом покарання більш м`яким, однак в цій частині в судовому засіданні клопотання не було підтримане та ухвалою суду від 02.06.2026 року залишене без розгляду.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 клопотання про звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання за хворобою підтримала та просила задовольнити із зазначених вище підстав. Наголошувала на тому, що стан здоров`я ОСОБА_6 за час відбування покарання погіршується, він потребує лікування, зокрема, за державною програмою у зв`язку із захворюванням на вірусний гепатит С, якого не отримує в умовах відбування покарання, просила про його звільнення з огляду на положення ч. 2 ст. 84 КК України.
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні просив клопотання захисника задовольнити та звільнити його від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою. Пояснив, що стан його здоров`я за час відбування покарання погіршився, він періодично відчуває дискомфорт у печінці, лікування ніякого він не отримує, медичних обстежень йому не проводять. Працювати він не може у зв`язку із захворюванням очей. 
Прокурор проти задоволення клопотання захисника про звільнення засудженого ОСОБА_6 від покарання за хворобою заперечував. Зазначив, що сама по собі наявність захворювань у засудженого не є підставою для його звільнення, оскільки положення ч. 2 ст. 84 КК України передбачають, що тяжка хвороба, на яку захворів засуджений перешкоджає відбуванню покарання, що у даному випадку не встановлено. Наявні у ОСОБА_6 захворювання, за результатом його медичного обстеження, не входять до переліку тих, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.
Представник ДУ «Південноукраїнська виправна колонія №83» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належно.
Вивчивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, заслухавши учасників провадження, суд встановив наступне.
ОСОБА_6 був засуджений:
вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 13.01.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України, до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 14.01.2025 року ОСОБА_6 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнено від покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 13.01.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та визначено вважати його засудженим вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2024 року обрано ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.06.2021 по 25.06.2021 включно та з дня ухвалення цього вироку 05.02.2024 до дня набрання ним законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Таким чином ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на підставі вироку Долинського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2024 року та відбув станом на день винесення ухвали 2 роки 4 місяці 2 дні призначеного покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Звільнення від покарання або від подальшого його відбування, передбачене ч.2 ст.84 КК України, є факультативним. Воно стосується осіб, які захворіли на іншу тяжку хворобу (не психічну) в одному з двох випадків: а) після вчинення кримінального правопорушення, але до ухвалення вироку; б) після ухвалення вироку. Це така тяжка хвороба, яка перешкоджає відбуванню покарання.
Перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання визначений спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15.08.2014 року. 
Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їх хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного у вказаному вище Переліку хвороб.
Відповідно до ч.5 ст.154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.
Згідно з п.п. 1, 2, 6, 11, 12, 13 Розділу VІ Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15.08.2014 року, медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 13 до цього Порядку (далі - Перелік хвороб).
Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.
За наявності у засудженого ознак хвороби, визначеної Переліком хвороб, лікуючий лікар невідкладно складає медичний висновок, який погоджує завідувач відповідного закладу охорони здоров`я ДКВС.
Завідувач закладу охорони здоров`я спільно з лікуючим лікарем забезпечують направлення хворого засудженого, а також необхідної медичної документації на найближче засідання лікарсько-консультативної комісії.
З урахуванням результатів особистого медичного огляду хворого засудженого, вивчення даних медичної облікової документації щодо обстеження, лікування, надання рекомендацій тощо лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 14 до цього Порядку (далі - висновок щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб).
На підставі висновку щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, адміністрація УВП, у якій обліковується засуджений, протягом доби після отримання зазначеного висновку готує подання до суду про вирішення питання для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою.
До подання додаються особова справа засудженого і висновок щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб.
Засуджений, щодо якого встановлено наявність підстав для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, залишається у закладі охорони здоров`я ДКВС або закладі охорони здоров`я державної чи комунальної форм власності до прийняття судом остаточного рішення. У разі прийняття судом рішення про звільнення засуджений звільняється безпосередньо із закладу охорони здоров`я ДКВС або закладу охорони здоров`я державної чи комунальної форм власності.
Звільнення від відбування покарання у випадку, визначеному в ч.2 ст.84 КК України, є правом, а не обов`язком суду. Суд, вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу (крім психічної), враховує не тільки дані висновку лікарської комісії, а й тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу засудженого, а також інші доречні обставини справи. Суд має забезпечувати індивідуальний підхід до кожного засудженого, зокрема, врахувати поведінку засудженого під час відбуття покарання, його ставлення до праці, ступінь виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування. Суд має оцінити й те, в якій мірі хвороба стоїть на заваді відбуванню покарання.
ОСОБА_6 є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства по зору, у зв`язку з чим має обмеження щодо праці із фізичною та зоровою напругою, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №399099 від 11.04.2024 року. Відповідно до посвідчення Серія ДДА №245276 є отримувачем державної соціальної допомоги як особа з інвалідністю. Зазначена обставина врахована судом при призначенні покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2024 року.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста КНП «КОЛ КОР» від 26.01.2023 року ОСОБА_6 встановлено діагноз вірусний гепатит С вперше виявлений без порушення функції печінки. Рекомендовано в плановому порядку лікування в межах державної програми. 
Відповідно до консультативного висновку спеціаліста КНП «КОЛ КОР» від 04.01.2024 року ОСОБА_6 встановлено діагноз: висока ускладнена міопія обох очей. Рекомендовано адекватна оптична корекція, нагляд окуліста.
Оглядом спеціалістів від 22.02.2024 року ОСОБА_6 встановлено діагноз: висока ускладнена міопія, дегенерація сітківки, хронічний вірусний гепатит С без порушення функцій печінки.
Ухвалою суду від 15.01.2026 року зобов`язано керівника установи виконання покарань та медичну частину установи направити засудженого ОСОБА_6 до медичного закладу ДКВС України для проведення лікарсько-консультативної комісії щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання
Згідно виписки №105 із медичної карти стаціонарного хворого Стрижавської багатопрофільної лікарні №81 Філії ДУ ЦОЗ ДКВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 , він перебував у стаціонарі офтальмологічного відділення установи з 16.03.2026 року. Повний діагноз: висока дегенеративна міопія, вірусний гепатит С з мінімальною активністю. Рекомендації: спостереження лікаря-офтальмолога, спостереження лікаря медичної частини, використання окулярів. 
Згідно виписки №105 від 20.05.2026 року із медичної карти стаціонарного хворого Стрижавської багатопрофільної лікарні №81 Філії ДУ ЦОЗ ДКВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 , він перебував у стаціонарі офтальмологічного відділення установи з 16.03.2026 року по 13.04.2026 року. Заключний діагноз: висока дегенеративна міопія. Хворому була проведена корекція гостроти зору за допомогою окулярів, загальноукріплююча терапія. ЛКК не проводилось в зв`язку з відсутністю захворювань, які входять до переліку захворювань для подання матеріалів до суду для дострокового звільнення хворого по хворобі. Рекомендації: спостереження лікаря-офтальмолога, спостереження лікаря медичної частини, використання окулярів. 
За повідомленням начальника Стрижавської багатопрофільної лікарні №81 Філії ДУ ЦОЗ ДКВС України у Вінницькій області від 28.05.2026 року №554/81СБЛ/ВІ-26вих. ОСОБА_6 перебував у стаціонарі офтальмологічного відділення установи з 16.03.2026 року по 13.04.2026 року з основним діагнозом: висока дегенеративна міопія, супутній діагноз: хронічний вірусний ОСОБА_7 17.03.2026 року консультація з лікарем-інфекціоністом. Діагноз: хронічний вірусний гепатит С з мінімальною активністю запального процесу. Рекомендовано лікування за місцем відбування покарання. 
Отже, лікуючим лікарем не встановлено у ОСОБА_6 ознак хвороби, визначеної Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. Захисником також не надано відомостей про наявність у ОСОБА_6 таких хвороб. Враховуючи рекомендації лікарів, наявні у матеріалах справи, відсутні підстави вважати, що хвороби ОСОБА_6 перешкоджають йому відбувати покарання, або що подальше відбуття покарання у виді позбавлення волі загрожує його життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я.
При цьому сама по собі наявність того чи іншого захворювання у засудженого не свідчить про можливість його звільнення від відбування покарання згідност.84 КК України, оскільки має бути беззаперечно доведено, що таке захворювання перешкоджає відбуванню покарання.

За таких обставин, а також враховуючи дані про особу ОСОБА_6 , який відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, допускав порушення режиму відбування покарання, підстав для його звільнення від покарання за хворобою суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 84 КК України, ст. 369-372, 537-539 КПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 03.06.2026 року о 12-45 год.

Суддя ОСОБА_1