Справа № 211/3936/26
Провадження № 2/211/4113/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
іменем України

06 травня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді – Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання – Медведєвої А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
встановив:
позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу на свою користь грошові кошти в сумі 130 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05.01.2025 року між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (далі – Позивач, Страховик) та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № 226285752 (далі – Поліс), відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну третьої особи, складає 250 000,00 грн. 05.09.2025 року у м. Кривий Ріг на перехресті вулиці Гетьмана Івана Мазепи та вулиці Високовольтної, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі – ДТП) за участю транспортного засобу VolkswagenTouareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (далі – Відповідач), та транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Так, Відповідач, своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Внаслідок зазначеної ДТП було пошкоджено транспортний засіб Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Зазначене підтверджується постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.09.2025 року у справі №211/10823/25. З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована Позивачем згідно із Полісом, власник пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , звернувся до Позивача із заявою про страхове відшкодування та іншими документами, передбаченими Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та які є необхідними для прийняття Страховиком рішення про здійснення страхової виплати. 03.11.2025 року Позивачем було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт про здійснення страхового відшкодування на користь потерпілої особи (власника пошкодженого транспортного засобу). 12.11.2025 року Позивачем було здійснено страхову виплату потерпілій особі за пошкоджений транспортний засіб VolkswagenPassat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 130 000,00 грн шляхом переказу суми страхової виплати за банківськими реквізитами, зазначеними у заяві про страхову виплату. Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, порушення ним обов`язків, встановлених Законом №1961-IV, а також здійснення виплати страхового відшкодування, позивач отримав право звернутися до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі 130 000,00 грн. Тому позивач просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 14 квітня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 06 травня 2026 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку.
У судове засідання сторони у справі не з`явилися.
Відповідно до позовної заяви представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав.
Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.
Як встановлено судом, 05 вересня 2025 року о 08 год. 40 хв., в м. Кривий Ріг, біля буд.300 по вул. Гетьмана Івана Мазепи, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, на не регульованому перехресті нерівнозначних доріг вул. Високовольтна та вул. Гетьмана Івана Мазепи, не надав дорогу ТЗ Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі вул. Високовольтна та скоїв зіткнення з ним. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» (результат тесту 0,91 проміле, тест №507).
Вказані обставини встановлені постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.10.2025, справа №211/10823/25, якою відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с. 21).
Відповідно до ст. 82 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.
05.01.2025 між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (далі – Позивач, Страховик) та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № 226285752, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 12).
Так як цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована Позивачем, власник пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 звернувся до Позивача із заявою про страхове відшкодування (а.с.15зв.).
Відповідно до Звіту № 54240, встановлено, що ринкова вартість автомобіля VolkswagenPassat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату настання страхового випадку, складає 162 408,03 грн. При цьому, на онлайн-аукціоні з продажу пошкоджених ТЗ, Позивачем було отримано найвищу пропозицію із купівлі автомобіля VolkswagenPassat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в пошкодженому стані (після ДТП), яка становить 28 000,00 грн. (а.с. 17-19).
Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі: заяви на виплату та узгодження суми страхового відшкодування від 05.09.2025, протоколу технічного огляду КТЗ; страхового акту №312977/1/2025 від 12.11.2025; розрахунку суми страхового відшкодування №312977/1 від 03.11.2025 (а.с. 16-17, 20, 20зв.).
12.11.2025 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 130 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №23986 (а.с. 24).
Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV, вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Так, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу).
Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України.
Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.
Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.
За статтею 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є регресними.
Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
З огляду на викладене, беручи до уваги, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок дій відповідача, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено постановою суду, враховуючи, що Страховик відшкодував потерпілій стороні матеріальну шкоду, яка завдана страхувальником, яка у добровільному порядку не відшкодувала їх Страховику, позивач у порядку регресу отримав право стягнути з відповідача суму виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування. Тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Представник позивача заявив вимогу щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Щодо вимоги про стягнення правової (правничої) допомоги.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано відповідні докази та представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн. Суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу в заявленому розмірі. При прийнятті такого рішення судом враховані вимоги частин 4, 5 ст.137 ЦПК України, складність справи, відсутність фактичних судових засідань за участю осіб, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та спів розмірності. Суд вважає таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи та з метою уникнення можливості неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача.
Щодо вимоги про стягнення судового збору.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Представником позивача заявлено вимогу про відшкодування судового збору в сумі 2 662,40 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заявлену суму судового збору.
Керуючись статтями ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 247, 263-265, 280-284, 288, 354, 355 ЦПК України, суд -
ухвалив:
позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 22868348, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102), завдану шкоду в порядку регресу в сумі 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень 00 копійок; та в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 06 травня 2026 року.

Суддя         Д.М.Ніколенко