УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

30 квітня 2026 року 
м. Київ

справа №300/1846/25
адміністративне провадження № К/990/18343/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Чиркіна С.М., 

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року (суддя Тимощук О.Л.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2026 року (колегія у складі суддів Гінди О.М., Гудима Л.Я., Заверухи О.Б.)
у справі № 300/1846/25
за позовом  Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області
до  Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці
про визнання дій протиправними та скасування припису,

УСТАНОВИВ:

У березні 2025 року Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області (далі також - ГУ Держпродспоживслужби, позивач) звернулося до суду з позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі також - Міжрегіональне управління, відповідач, скаржник), в якому просило:
- визнати дії суб`єкта владних повноважень - Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо здійснення позапланового заходу нагляду (контролю), зроблені за його результатом висновки та припис неправомірними;
- скасувати припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 06.03.2025 №ПЗ/ІФ/2396/024378/11.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд рішенням від 15.07.2025, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2026, позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував припис Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 06.03.2025 №ПЗ/ІФ/2396/024378/ІІ. Відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог.

23.04.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_2 , скаржник), в якій останній (як особи, щодо прав та інтересів якого стосуються оскаржувані судові рішення) з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2026, а натомість ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні відповідної частини позову. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Частиною шостою ст. 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.
Згідно з п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є також інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
При цьому згідно з положеннями ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
У цій справі оскаржуються дії територіального органу Державної служби з питань праці щодо здійснення позапланового заходу нагляду (контролю) та оформлений за його наслідком припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в ухвалі від 24.03.2025 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У касаційній скарзі ОСОБА_2 покликається на наявність у цьому випадку обставин, передбачених пп. «б» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, а саме оскаржуваними судовими рішеннями у справі № 300/1846/25 встановлені обставини для ОСОБА_1 , які використовуються як преюдиційні у іншій справі № 300/1033/25 за позовом ОСОБА_1 до ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.
У контексті наведеного Суд зазначає, що у випадку, коли особа покликається на пп. «б» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, то нею мають бути наведені такі відомості: а) які саме обставини особа позбавлена можливості спростувати; б) чому особа відповідно до закону позбавлена можливості спростувати такі обставини; в) у якій конкретно справі.
Проаналізувавши зміст доводів скаржника, а також тексти судових рішень ухвалених у справах № 300/1846/25 і № 300/1033/25 Суд встановив, що суб`єктний склад учасників відносин, зміст правовідносин, предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог, й установлені судами фактичні обставини у цих справах нетотожні. 
Крім того, ухвалюючи рішення від 14.01.2026 про часткове задоволення позову ОСОБА_2 у справі № 300/1033/25, Івано-Франківський окружний адміністративний суд виходив з мотивів, що не пов`язані із обставинами, встановленими судами у справі № 300/1846/25.
З огляду на це Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не містить необхідних обґрунтувань у розумінні пп. «б» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Одночасно умотивовані посилання на існування інших обставин, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні.

Таким чином, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2026, прийняті у даній справі, не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин ОСОБА_2 слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст.ст. 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2026 року у справі № 300/1846/25.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб

Суддя С.М. Чиркін