справа № 274/1200/26
провадження № 2/0274/1680/26

Рішення 
Іменем України 
04.05.2026 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

в с т а н о в и в :

Представник "Фінансова компанія "Фінтраст капітал" Столітній М.М. звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1591073 від 03.05.2024 року в розмірі 20565,00 грн, право грошової вимоги за яким перейшло до позивача.
Вимоги мотивує тим, що 03.05.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №1591073, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором.
24.12.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК» Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №24122024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №1591073 від 03.05.2024 перейшло до ТОВ «ФК» Фінтраст Капітал».
Всупереч умовам кредитного договору відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав належним чином. Загальний розмір заборгованості становить 20565,00 грн., з яких: 3000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 10440,00 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 5625,00 грн - проценти нараховані позивачем за 125 календарних днів, 1500,00 грн - штрафні санкції.
Позивач також зазначив, що при подачі позову ним було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. Вказану суму боргу та судові витрати позивач просить стягнути із відповідача.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 19.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.108).
09.03.2026 роу відповідачем на адресу суду скеровано клопотання про зупинення розгляду справи, оскільки він перебуває на військовій службі ( а.с 117). 
09.03.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що має статус військовослужбовця. З 2019 року по теперішній час проходить військову службу за контрактом у лавах Національної гвардії.  Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які беруть участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони в особливий період, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Будь-які нарахування понад тіло кредиту, здійснені після 03.05.2024, є незаконними. В зв`язку із чим просив відмовити у стягненні процентів, пені та штрафів (а.с.119).
Ухвалою Бердичівського міськрайонного уду від 09.03.2026 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовлено ( а.с. 122- 123). 
Дослідивши письмові матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. 
Суд встановив, що 03.05.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір №1591073 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» (а.с.65-69).
Згідно умов договору та паспорту споживчого кредиту ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 3000 грн., строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,50% в день. Загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом - 16200,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту - 19200,00 грн (а.с.70 - 71)
Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит, дата видачі кредиту/дата платежу - 03.05.2024, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, а всього 360 днів, сума платежів за розрахунковий період - 19200,00 грн, сума процентів за користування кредитом - 16200,00 грн., загальна вартість кредиту - 19200,00 грн.(а.с. 69 зворот ).
Відповідно до листа ТОВ "Пейтек" №20250115-2475 від 15.01.2025, останнім на підставі договору про організацію переказу грошових коштів №06062022-1 від 06.06.2022 від ТОВ "Слон кредит" 03.05.2024 перераховано кошти в сумі 3000 грн. на платіжну картку клієнта НОМЕР_1 (а.с. 64).
Згідно повідомлення АТ КБ "Приватбанк", на ухвалу суду від 19.02.2026 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 на яку 03.05.2024 зараховано кошти в сумі 3000 грн (а.с.114).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, складеного ТОВ "Слон кредит", ОСОБА_1 03.05.2024 надано кредит, кількість днів прострочки становить 205. Станом на 28.04.2025 заборгованість становить в загальному розмірі 14940,008 грн.: за кредитом - 3000,00 грн., відсотки - 10440,00 грн., штраф/пеня - 1500,00 грн.(а.с. 73).
24.12.2024 року між ТОВ "ФК "Фінтраст капітал" (фактор) та ТОВ "Слон кредит" (клієнт) укладено договір факторингу №24122024, до умов якого фактор зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов"язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов"язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 16-24,63).
Пунктом 1.2. договору передбачено, що перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги.
Згідно Акта прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №24122024 від 24.12.2025, ТОВ "Слон кредит" передав, а ТОВ "ФК "Фінтраст капітал" прийняв реєстр боржників кількістю 3681, на загальну суму 96204174,51 грн.(а.с. 24 зворот).
Станом на дату укладання договору факторингу №24122024 від 24.12.2025 року, строк дії договору № 1591073 від 03.05.2024 року не закінчився, а тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 25.12.2024 року по 28.04.2025 року (125 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 5625,00 грн. (а.с. 74 - 75).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).
Згідно з п. 6, 12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між заявником/кредитором та боржником/позичальником не був би укладений. Отже сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину (позиція Верховного Суду у постанові № 524/5556/19 від 12.01.2021, у постанові №127/33824/19 від 07.10.2020).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 2 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, з матеріалів справи слідує, що, уклавши договір, відповідач належним чином своїх зобов`язань не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед новим кредитором, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором з відповідача на користь позивача слід стягнути: заборгованість з тіла кредиту у розмірі 3000,00 грн.
Щодо стягнення заборгованості за процентами в сумі 10440,00 грн. та процентами, нарахованими позивачем за 125 календарних днів в сумі 5625,00 грн., суд звертає увагу на таке.
Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в тому числі і в редакції станом на час укладення кредитного договору № 3128163 від 28.08.2022, встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку (18.03.2014 року) і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем з 2019 року, про що свідчить копія посвідчення № НОМЕР_3 від 25.03.2019, довідка № 1/47/3-103 від 05.02.2026, видана військовою частиною НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 120-121).
Таким чином, на відповідача, як на військовослужбовця, поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом, а кредитні установи під час дії особливого періоду не мають права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування зобов`язані їх списати.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 у справі № 502/1438/18.
Щодо стягнення із відповідача на користь позивача штрафних санкцій, відповідно до ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 03.05.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час.
Отже, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій в розмірі 1500,00 грн, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, судом враховується наступне.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони.
Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.
Стороною позивача до матеріалів справи додано: договір №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024, Акт № 14696 від 09.02.2026 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору № 10/12-2024, заявку на виконання доручення № 14696 до договору № 10/12-2024 від 12.01.2026 (а.с. 16-17), рахунок на оплату № 14696-09/02-2026 від 09.02.2026. Згідно вказаних документів, вартість наданих адвокатом послуг становить 10000 грн. (а.с.76, 94-98). 
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд оцінюючи співмірність витрат зі складністю цієї справи та ціною позову, обсяг послуг, які були надані адвокатом з урахуванням предмету позову, відповідність їх за критерієм реальності, вважає за доцільне стягнути із відповідача витрати на правову допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам - 1459,00 грн.( правова допомога заявлена на суму 10000,00 грн., позов задоволено на суму 3000,00 грн).
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ціна позову у даній справі становить 20565,00 грн., позов задоволено на суму 3000,00 грн., таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 388,40 грн.
Керуючись ст.12-13,76-81,89,133,137,141,258,263-265,274-275,279,354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст капітал" (код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: м.Київ, вул.Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2) заборгованість за кредитним договором №1591073 від 03.05.2024 року в розмірі 3000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст капітал" судовий збір в розмірі 388,400 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 1459,00 грн.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повний текст рішення виготовлено 04 травня 2026 року 

Суддя: Т.М. Вдовиченко