Єдиний унікальний номер 317/284/26
Провадження № 2/317/536/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Сакояна Д.І.
за участі:
секретаря судового засідання Сидоренка І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 4973218 від 17.09.2024 у розмірі 15648,08 грн. та судові витрати.
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 17.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 4973218.
У відповідності до п. 1.1 кредитного договору, укладання кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору. Відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись цих правил. 
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
25.09.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 25092025, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 25.09.2025 до договору факторингу № 25092025 від 25.09.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 15648,08 грн., з яких: 4999,93 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 9248,15 грн. – сума заборгованості за процентами; 1400,00 грн. – сума заборгованості за штрафами.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 25.09.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, у позові просив про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подав.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. 
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
При цьому, одноразовий ідентифікатор – алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Судом встановлено, що 17.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4973218 від 17.09.2024, згідно з яким товариство надало відповідачу кредит у розмірі 3000,00 грн. (а.с. 4-15).
Пунктом 1.1 договору встановлено, що укладання цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний застосунок «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» та внутрішніми документами товариства, зокрема, шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході в особистий кабінет та/або шляхом перевірки правильності введення пароля до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІКС товариства.
На умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту – кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 3000,00 грн. (п. 1.2 договору).
Відповідно до п. 1.3 договору строк кредитування (строк, на який надається кредит): 352 дні. Періодичність платежів – кожні 22 дні. Детальні терміни (дати) повернення (виплати) кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору.
Приписами пп. 1.3.1 п. 1.3 договору визначено, що строк кредитування, а також термін (дата) повернення (виплати) кредиту, встановлені договором, можуть бути змінені (продовжені) за письмовою згодою сторін, шляхом укладення сторонами додаткового договору/угоди до цього договору. Ініціювання клієнтом продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування/строку договору відбувається без зміни умов цього договору в бік погіршення для клієнта.
У клієнта наявне право ініціювати укладення додаткового договору/угоди для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, встановлених договором, на підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання (пп. 1.3.2 п. 1.3 договору).
Тип процентної ставки – фіксована (п. 1.4 договору).
Згідно з пп. 1.4.1 п. 1.4 договору стандартна процентна ставка становить 1,00% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п. 1.3 цього договору.
Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1 договору).
Відповідно до п. 3.1 договору проценти, що нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Сторони домовились, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, визначеного в п. 4.3 договору (п. 4.1. договору).
Пунктом 9.3 договору встановлено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами з урахуванням особливості його підписання відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та нормативних актів Національного банку України. Договір укладений строком на 352 дні, але у будь-якому випадку договір припиняється не раніше дати повного повернення/сплати клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки, у разі наявності штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання або в дату дострокового повного повернення/сплати клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом.
Всі додатки до цього договору підписані сторонами є невід`ємною частиною договору (п. 9.12 договору).
У розділі 11 договору «Реквізити та підписи сторін» у графі «Клієнт» містяться персональні дані ОСОБА_1 , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, адреса місця реєстрації, номери телефонів, реквізити належного клієнту платіжного засобу/поточного рахунку для перерахування коштів клієнту за даним договором, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором «90302», проставлений ОСОБА_1 о 09:09:36.
19.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору № 4973218 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.09.2024 (а.с. 17-18).
Відповідно до п. 1.2 додаткового договору сторони за взаємною згодою домовились, що згідно з умовами якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту, яка надається згідно з цим додатковим договором складає 2000,00 грн.
Сума кредиту на дату укладення цього додаткового договору, з урахуванням платежів, здійснених клієнтом та договором, складає 5000,00 грн. (п. 1.4 додаткового договору).
Згідно п. 1.6 додаткового договору за користування кредитом нараховуються проценти на умовах, встановлених п. 1.4 договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 0,997%.
Пунктом 1.11 додаткового договору встановлено, що сторони погодили, що в зв`язку за зміною суми кредиту відповідно до п. 1.2 та 1.3 цього додаткового договору здійснюється коригування зобов`язань клієнта за договором, про що складається новий графік платежів за договором (додаток № 1), що є невід`ємним додатком до даного додаткового договору. Оновлений графік відображає актуальний стан розрахунків/платежів/заборгованості за договором на дату укладення даного додаткового договору.
У розділі 4 додаткового договору «Реквізити та підписи сторін» у графі «Клієнт» містяться персональні дані ОСОБА_1 , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, адреса місця реєстрації, номери телефону, адреса електронної пошти, реквізити належного клієнту платіжного засобу/поточного рахунку для перерахування коштів клієнту за даним договором, контактні дані третьої особи, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором «69629», проставлений ОСОБА_1 19.09.2024 о 09:18:30.
З алгоритму укладення електронного кредитного договору та додаткового договору до нього слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт або у мобільний застосунок за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто введення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору.
Таким чином, суд доходить висновку, що договір № 4973218 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.09.2024 та додатковий договір до нього від 19.09.2024 укладені у спосіб визначений чинним законодавством України. Підстав вважати, що договори укладені з порушенням вимог Закону України «Про електронну комерцію» немає.
При цьому суд враховує, що факт укладення додаткового договору, яким збільшено суму кредиту, свідчить про те, що ОСОБА_1 дійсно отримав грошові кошти згідно договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4973218 від 17.09.2024.
Відповідно до паспорту споживчого кредиту (інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 20-21) та паспорту споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення додаткового договору № 4973218-Т1 до договору про споживчий кредит № 4973218 від 17.09.2024 (а.с. 22-24) ОСОБА_1 був ознайомлений із основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача та інформацією щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядком повернення кредиту та іншими важливими правовими аспектами (а.с. 18-20).
Згідно з графіком платежів від 19.09.2024, який є додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4973218 від 17.09.2024 в редакції додаткової угоди № 4973218-Т1 від 19.09.2024, ОСОБА_1 зобов`язаний був сплатити 22540,00 грн., з яких: 5000,00 грн. – сума кредиту за договором; 17540,00 грн. – проценти за користування кредитом (а.с. 19).
Згідно з графіком платежів від 29.09.2024, який є додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4973218 від 17.09.2024, ОСОБА_1 зобов`язаний був сплатити 22540,00 грн., з яких: 5000,00 грн. – сума кредиту за договором; 17540,00 грн. – проценти за користування кредитом (а.с. 25).
Згідно з графіком платежів від 22.10.2024, який є додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4973218 від 17.09.2024, ОСОБА_1 зобов`язаний був сплатити 22539,77 грн., з яких: 5000,00 грн. – сума кредиту за договором; 17539,77 грн. – проценти за користування кредитом (а.с. 26).
Згідно з графіком платежів від 13.11.2024, який є додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4973218 від 17.09.2024, ОСОБА_1 зобов`язаний був сплатити 22539,77 грн., з яких: 5000,00 грн. – сума кредиту за договором; 17539,77 – проценти за користування кредитом (а.с. 27).
Згідно з графіком платежів від 13.12.2024, який є додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4973218 від 17.09.2024, ОСОБА_1 зобов`язаний був сплатити 22539,13 грн., з яких: 5000,00 грн. – сума кредиту за договором; 17539,13 – проценти за користування кредитом (а.с. 28).
Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулося через платіжну систему ТОВ «ПЕЙТЕК» на підставі укладеного між ТОВ «ПЕЙТЕК» та ТОВ «Лінеура Україна» договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 03.01.2024.
Відповідно до листа ТОВ «ПЕЙТЕК» вих. № 20250930-3471 від 30.09.2025 було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта від ТОВ «Лінеура Україна» на суму 2000,00 грн., дата і час виконання: 19.09.2024 09:19:23, призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ 4323347393363848 (а.с. 29).
Відповідно до листа ТОВ «ПЕЙТЕК» вих. № 20251001-10 від 01.10.2025 було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта від ТОВ «Лінеура Україна» на суму 2000,00 грн., дата і час виконання: 19.09.2024 09:19:23, призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ 4323347393363848 (а.с. 30).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Підпунктом 5.1.3 пункту 5.1 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4973218 від 17.09.2024 визначено, що товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта.
25.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу № 25092025, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. 
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 37-39).
Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 25092025 від 25.09.2025, ТОВ «Лінеура Україна» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників, після чого від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» переходять права вимоги заборгованості від боржників і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 40).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 25092025 від 25.09.2025 (а.с. 42), ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , за кредитним договором № 4973218, сума заборгованості за основною сумою боргу – 4999,93 грн., сума заборгованості за процентами – 9248,15 грн., сума заборгованості за штрафами – 1400,00 грн., сума заборгованості разом – 15648,08 грн.
Досліджені докази підтверджують, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за кредитним договором № 25092025 від 25.09.2025.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4973218 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.09.2024 видно, що станом на 25.09.2025 за відповідачем ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 15648,08 грн., з яких: 4999,93 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 9248,15 грн. – заборгованість за відсотками, 1400,00 грн. ? штраф (а.с. 31-36).
Заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 4999,93 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 9248,15 грн. відповідачу нарахована обґрунтовано, тож підлягає стягненню у повному обсязі.
Стосовно вимоги про стягнення штрафу суд виходить з наступного.
Судом визнається загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даної справи, що починаючи з 24.02.2022 Указом Президента України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який неодноразово продовжено та діє на теперішній час.
У відповідності до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежу, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Виходячи з вищенаведеного, позов в частині стягнення штрафу задоволенню не підлягає.
Відомостей про добровільне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором № 4973218 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.09.2024 матеріали справи не містять.
Згідно з приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.
Оскільки ОСОБА_1 не сплатив обґрунтовано нараховану заборгованість, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 150826 від 19.12.2025 (а.с. 56). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі: (3028,00 грн. х 14248,08 грн.) / 15648,08 грн. = 2757,09 грн.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України,- 

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код у ЄДРПОУ 35625014, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити IBAN № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за договором 4973218 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.09.2024 у розмірі 14248 грн. 08 коп. (чотирнадцять тисяч двісті сорок вісім грн. 08 коп.), з яких: 4999,93 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 9248,15 грн. – заборгованість за відсотками.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код у ЄДРПОУ 35625014, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити IBAN № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк») судовий збір у розмірі 2757 грн. 09 коп. (дві тисячі сімсот п`ятдесят сім грн. 09 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.І. Сакоян