Справа № 589/5626/25
Провадження № 2/589/1364/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року	м. Шостка	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Темірова Ч.М.,
за участю секретаря судового засідання Велієвої Л.Ф.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Шосткинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про виключення відомостей з актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Шосткинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якій просить виключити відомості про батька ОСОБА_2 з актового запису №161, складеного 03.04.2009 Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідачки всі понесені судові витрати.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 13.04.2022 по 10.03.2023 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . 29.04.2022 сторони у Шосткинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) склали та підписали спільну заяву про визнання батьківства № 09-21.17-38, після чого були внесені відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану (про народження ОСОБА_4 ). Відповідно до виконавчого листа № 589/1263/25, виданого 01.09.2023 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06.03.2023 року і до його повноліття.
Однак, під час перебування у шлюбі відповідачка неодноразово повідомляла позивачу, що він не батько дитини, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Крім цього заявив клопотання про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи.
Позивач направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, у зв`язку з тим, що він є військовослужбовцем та перебуває в зоні бойових дій, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час, місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник відповідача – адвокат Островська Г.В. 26.01.2026 направила до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 та відмовити у задоволенні клопотання про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, зазначивши, що факт того, що позивач не є біологічним батьком ОСОБА_5 ніким не оспорюється, а також заявила клопотання про допит свідків.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шосткинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явилася, про час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду через систему «Електронний суд» направили заяву про розгляд справи без їх участі.
У судовому засіданні представник відповідача – адвокат Островська Г.В. просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначивши всі обставини справи, які викладенні у відзиві на позовну заяву. А саме представник відповідача зазначила, що дійсно 13.04.2022 між сторонами був укладений шлюб, однак зустрічатися почали за чотири роки до офіційної реєстрації шлюбу, коли ОСОБА_5 було вже 9 років, тобто позивач усвідомлював, що дитина вже доросла, і що він не є його батьком. Після реєстрації шлюбу, в 2022 році, тобто через 13 років після народження дитини, позивач запропонував подати заяву про визнання ОСОБА_5 своїм сином, розуміючи що той не його син, що і зробив, після чого були внесені зміни до державного реєстру актів цивільного стану про народження дитини ОСОБА_4 . Тому з вищевикладеного та враховуючи практику судів зазначає, що підстав для задоволення позову немає.
За таких обставин, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані докази та матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.
Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану від 26 травня 2023 року № 00039844024, на підставі заяви про визнання батьківства № 09-21.17-38 від 29 квітня 2022 року були внесені відомості про прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », по батькові дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », відомості про батька: прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », власне ім`я « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 », по батькові « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_12 », дату народження батька змінено з «Інформація відсутня» на « ІНФОРМАЦІЯ_3 », місце проживання батька змінено з «інформація відсутня» на « АДРЕСА_1 ». (а.с.10-11).
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 . У графі мати зазначений запис – ОСОБА_3 , у графі батько – ОСОБА_2 .( а.с.9).
Рішенням Шосткинського міськрайонного суду від 10.03.2023, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 12).
Постановою від 23.10.2025 старшим державним виконавцем Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 79420205 з примусового виконання виконавчого листа № 589/1263/25, виданого 01 вересня 2023 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06.03.2023 року і до його повноліття.( а.с. 13).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що є матір`ю відповідачки та колишньою тещею позивача. Останні уклали шлюб у квітні 2022 року за ініціативи позивача. За свідченнями ОСОБА_13 , сторони познайомилися за чотири роки до реєстрації шлюбу, проте на момент народження дитини спілкування між ними не було. Через місяць після одруження позивач висловив намір усиновити онука — ОСОБА_5 , достеменно знаючи, що не є його біологічним батьком. Дитина обізнана про свого справжнього батька і початково мала його прізвище — ОСОБА_14 . На підставі добровільного волевиявлення позивача щодо встановлення батьківства, у 2022 році батьком хлопчика було офіційно зареєстровано ОСОБА_2 . Також зазначила, що їй відомо, що позивач писав заяву, в якій підтвердив, що знає про відсутність біологічного споріднення з дитиною.
Допитаний у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 , у присутності представника органу опіки та піклування Шосткинської міської ради Сумської області Жаден В.Г., пояснив, що мешкає разом із матір`ю, ОСОБА_3 . З ОСОБА_15 , до моменту оформлення батьківства близько знайомий не був. У 2022 році у Шосткинському відділі ДРАЦС під час процедури реєстрації у нього, як у 13-річного підлітка, та у ОСОБА_16 з`ясовували згоду на встановлення батьківських відносин. Неповнолітній підтвердив, що ОСОБА_11 достеменно знав про відсутність біологічного споріднення, проте свідомо визнав батьківство задля створення повноцінної родини. Свого біологічного батька він не пам`ятає, у першому його свідоцтві про народження було зазначене прізвище ОСОБА_14 , потім змінили на прізвище мати – ОСОБА_6 , а потім на ОСОБА_7 .
Спірні правовідносини регулюються Главою 12 Сімейного кодексу України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно з положеннями ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.
У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
У пунктах 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
У рішенні від 07 грудня 2006 року в справі "Хант проти України", заява № 31111/04, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
У п.п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
На підставі ст. 136 СК України позивач оспорює своє батьківство, оскільки не є батьком дитини.
Відповідач не заперечує того, що позивач не є біологічним батьком її сина, однак в момент реєстрації його як батька, він про це достовірно знав.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 136 СК України, не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.
З огляду на положення вказаної статті Закон позбавляє можливості оспорювати батьківство того, хто знав, що не є батьком дитини, але за його згодою був зареєстрований ним. Неможливість у такому разі оспорити батьківство стимулює до виваженості, чіткого усвідомлення правових наслідків такого запису.
З урахуванням викладеного, на позивача покладається тягар доведення того, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати.
Оскільки, відсутність кровного споріднення між ОСОБА_2 та дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 сторони не оспорюють, тому цей факт не вимагає доказування відповідно ч.1 ст. 82 ЦПК України.
Так, у ході судового розгляду справи суд встановив, що 29.04.2022 сторони у справі на підставі ст. 126 СК України добровільно, за власним рішенням подали до Шосткинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) спільну заяву про визнання батьківства №09-21.17-38.
На підставі цієї заяви, 30.04.2022 внесено зміни до актового запису про народження дитини та цього ж дня видано нове свідоцтво про народження.
Суд також не залишає поза увагою той факт, що більше тринадцяти років після народження ОСОБА_4 , мав прізвище і відомості про батька відмінні від прізвища позивача.
Крім того, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано лише 13 квітня 2022 року, тобто коли сину відповідачки ОСОБА_4 вже було 13 років.
Відтак, позивач достовірно знав, що не є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому, перед тим як подати відповідну заяву, у нього було достатньо часу, щоб врахувати всі можливі правові наслідки визнання батьківства як для себе так і для дитини.
Суд приймає до уваги заперечення відповідача проти позову щодо того, що позивач у момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є її біологічним батьком, так як такі знайшли свої підтвердження в ході судового розгляду справи.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відтак, здійснивши оцінку доводів та заперечень сторін у справі, письмових доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, заслухавши свідків суд дійшов висновку, що на час подання заяви про визнання батьківства позивачу ОСОБА_2 було достовірно відомо про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і в момент реєстрації себе батьком дитини він знав, що не є її батьком.
Отже, беручи до уваги те, що позивач завідомо знав, що він не є батьком дитини, особисто виявив бажання, щоб запис щодо батьківства був здійснений державними органами, тому в силу вимог ч. 5 ст. 136 СК України він не вправі оспорювати запис про своє батьківство, оскільки жодного порушення його прав не було.
Суд звертає увагу на те, що положення ч. 5 ст. 136 СК України захищають законні інтереси дитини, а тому подальша зміна позивачем свого первинного рішення про визнання батьківства не допускається незалежно від мотивів такої зміни. Це відповідає принципу правової визначеності як складової верховенства права, що вимагає забезпечення стабільного правового становища дитини.
З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача у вигляді судового збору необхідно покласти на позивача.
Керуючись ст.ст. 126, 135, 136 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Шосткинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про виключення відомостей з актового запису про народження дитини- відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Ч.М.Теміров