Справа № 465/3717/26 
Провадження 2/465/3834/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
18.06.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Баран О.І.,
з участю секретаря судового засідання Щирби Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові, в порядку спрощеного провадження цивільну справу: 
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «РІАЛ РЕНТАЛ» (ЄДРПОУ 39564207, місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. А. Сахарова, буд. 43, кім 501),
відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), 
предмет позову: стягнення заборгованості за договором оренди,

в с т а н о в и в:
21 квітня 2026 року уповноважений представник позивача звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до відповідача, у якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РІАЛ РЕНТАЛ» заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 65 703,12 грн, яка складається із: 
22 787,12 грн – заборгованості за комунальні платежі за грудень 2025 року – лютий 2026 року; 
26 832,00 грн – заборгованості з орендної плати за січень – лютий 2026 року; 
3 679,22 грн – пені; 
12 404,78 грн – штрафу.
Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України до позовної заяви надано докази надсилання позовної заяви з додатками відповідачу з описом вкладення за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 28).
Позовна заява мотивована систематичним порушенням строків сплати орендної плати аж до повного припинення з січня 2026 року. Невиконання відповідачем зобов`язання щодо своєчасної сплати орендної плати стало підставою для звернення до нього із претензією від 18.02.2026, отриманою ним 23.02.2026, наслідком чого стало звернення відповідача від 23.02.2026 про дострокове розірвання договору оренди. У зв`язку із чим 06.03.2026 відповідачу направлено вимогу про погашення заборгованості та 11.03.2026 складено акт про звільнення приміщення. Однак, вимога позивача залишена відповідачем без належного реагування, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із указаним позовом.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 27.04.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи, судове засідання у справі призначено на 28.05.2026 (а.с. 35-36).
Відповідач у встановлений строк правом на подання відзиву не скористався, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не надав.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Судові засідання у справі призначалися неодноразово.
У чергове судове засідання, призначене на 18.06.2026, сторони повторно не з`явились.
Представник позивача, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, просив проводити розгляд справи без його участі (а.с.51-52).
Відповідач про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, скерованими на його зареєстроване місце перебування (штрихкодові ідентифікатори ПАТ «Укрпошта» R067158100514, R067185378443). Однак, такі повернулися на адресу суду без вручення, із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.40-41, 50-51).
Між тим, неможливість вручення судової повістки у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою, відповідно до постанови Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. 
Відтак, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).
Крім цього, відповідно до п. 31, 32 рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2021 у справі «Сидоренко Світлана Василівна проти України», заява №73193/12 («Svitlana Vasylivna Sydorenko against Ukraine», https://hudoc.echr.coe.int/eng#{%22itemid%22:[%22001-208971%22]}), хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему. Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів. Той факт, що заявниця не отримала кореспонденцію, надіслану їй Вищим спеціалізованим судом, сам по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про те, що права заявниці за статтею 6 § 1 Конвенції були порушені.
Відтак, судом виконано покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд та створено всі можливості для належної реалізації відповідачем своїх процесуальних прав і обов`язків. Однак, він такими не скористався, відзиву на позовну заяву не подав та допустив повторну неявку, при цьому заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також наявність заяви представника позивача про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. 
Суд, з`ясувавши доводи на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що 15.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «РІАЛ РЕНТАЛ», в особі директора Височанського Володимира Михайловича (надалі - орендодавецем) та ОСОБА_1 (РНОКНИ: НОМЕР_1 ) (надалі - орендар), укладено договір оренди нежитлових приміщень № 15/07/25 (надалі - Договір) (а.с. 11-15).
Відповідно до п. 1.1. Договору, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення №410, загальною площею 51,6 м?, розташоване на 4 поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_2 (надалі - приміщення), вартість якого з урахуванням індексації на момент укладення цього Договору дорівнює його ринковій вартості. Приміщення відповідає державним стандартам та нормам (в т. ч. СЕС, пожежної безпеки тощо).
Приміщення передається у строкове платне користування орендарю на правах оренди для подальшого його використання орендарем для розміщення офісу орендаря (п.1.2. Договору).
Приміщення належить орендодавцю на праві приватної власності (п.1.3. Договору).
Передача приміщення здійснюється шляхом укладення сторонами акта приймання-передачі приміщення, що підписується уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною цього Договору (п.2.1. Договору).
Приміщення вважається переданим в оренду з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін акта приймання-передачі приміщення (п.2.2. Договору).
Орендар користується ним протягом строку оренди на умовах, визначених Договором (п.2.3. Договору).
Орендодавець не відповідає перед жодними третіми особами, в тому числі постачальниками, спеціалізованими організаціями та споживачами, зокрема, за будь-якими та всіма зобов`язаннями орендодавця, що можуть виникнути у орендаря у зв`язку з орендою, експлуатацією, технічним обслуговуванням приміщення (п.2.6. Договору).
Строк оренди починає свій перебіг з дати підписання Договору (15.07.2025) та закінчується 31.12.2026, який є останнім днем оренди (п.3.1. Договору). 
Строк оренди може бути змінений лише за письмового згодою Сторін (п.3.2. Договору).
Орендна плата та інші платежі унормовано розділом 4 Договору:
4.1. Вартість місячної орендної плати одного метра квадратного за користування приміщенням складає 260,00 грн (без ПДВ), загалом за користування приміщенням 13416,00 грн (без ПДВ) за місяць оренди. Факт здійснення своєчасної оплати для цілей Договору підтверджується відповідним платіжним дорученням чи іншим розрахунковим документом. Нарахування орендної плати розпочинається з дати підписання Договору і приймання приміщення в користування згідно акта приймання-передачі та закінчується в дату підписання акта приймання-передачі про повернення приміщення. 
4.2. Орендна плата за перший і останній місяці строку дії Договору здійснюється шляхом 100% передоплати на поточний рахунок орендодавця не пізніше 10 банківських днів з моменту підписанта Договору. Орендна плата та інші платежі відповідно до умов Договору сплачуються орендарем у безготівковому порядку до 10 числа кожного поточного місяця, на поточний рахунок орендодавця, реквізити якого вказані в Договорі, чи будуть додатково надані Орендарю у письмовій формі. Разом із цим, орендар не може посилатись на відсутність у нього рахунків від Орендодавця чи будь-яку іншу підставу, як на підставу прострочення оплати орендних платежів.
Орендар сплачує орендодавцю орендну плату у встановленому Договором розмірі незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.
4.3. Орендар на підставі рахунків орендодавця відшкодовує вартість фактично спожитих комунальних послуг.
4.3.1. Компенсація за спожиті Орендарем комунальні послуги, за користування орендованими приміщеннями, здійснюється Орендарем на підставі показів загальних лічильників за тарифами, встановленими відповідними організаціями-постачальниками.
4.3.3. Орендар додаткового відшкодовує Орендодавцю на підставі виставлених рахунків експлуатаційні витрати та зобов`язується сплачувати їх до 10 числа поточного місяця. 
4.4. Датою здійснення орендної плати є дата зарахування коштів на поточний рахунок Орендодавця. Банківські витрати, пов`язані з перерахуванням коштів за Договором, покладаються на Орендаря. 
Обов`язки орендаря визначено у розділі 5 Договору, відповідно до яких він зобов`язаний:
5.3.1. Використовувати приміщених відповідно до його цільового призначення; 
5.3.2. Своєчасно сплачувати орендну плату та інші платежі передбачені цим Договором;
5.3.9. У разі закінчення строку оренди, припинення дії цього Договору або його розірвання, повернути приміщення орендодавцю у визначені Договором строки; 
5.3.11. Прийняти приміщення за актом приймання-передачі;
5.3.12 Належним чином підписувати акти надання послуг, що надаються Орендодавцем та повертати такі акти Орендодавцю у строк, що не перевищуватиме 10 (десять) календарних днів з дати їх надання Орендодавцем;
5.3.13. Здійснити оплату всіх платежів на користь Орендодания, передбачених Договором, а також всіх належних до сплати платежів на користь третіх осіб, якими є підприємства-постачальники різноманітних комунальних, експлуатаційних та інших послуг щодо приміщення до останнього дня строку оренди Приміщення та до моменту підписання Сторонами акта приймання-передачі про повернення Приміщення;
5.3.14. Повідомляти Орендодавця про зміну місцезнаходження або банківських реквізитів Орендаря протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня такої зміни;
5.3.18. Письмово попередити Орендодавця про дострокове припинення Договору за 60 (шістдесят) календарних днів до моменту такого припинення.
Порядок повернення приміщення урегульовано у розділі 6 Договору, де зазначено, що:
6.1. Після закінчення (спливу) строку оренди, його припинення (розірвання, відмови) Орендар зобов`язаний протягом 1 (одного) календарного дня з моменту закінчення строку оренди, його припинення (розірвання) передати приміщення орендодавцю за актом приймання-передачі;
6.2. Протягом строку, вказаного в п. 6.1. цього Договору, Орендар зобов`язаний залишити приміщення, що орендується та підготувати його до передачі Орендодавцю (тобто забрати всі належні орендарю матеріальні цінності тощо та прибрати Приміщення);
6.3. При передачі Приміщення складається акт приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками Сторін;
6.4. Приміщення вважається фактично переданим Орендодавцю з моменту підписання Сторонами акта приймання-передачі;
6.6. При достроковому розірванні Договору однією із Сторін, Орендар зобов`язується повернути Приміщення Орендодавцю в строк, зазначений у письмовому повідомлений про розірвання цього Договору;
6.8. Обов`язок по складанню акта приймання-передачі Приміщення покладається па Орендодавця. У випадку порушення орендарем строку повернення Приміщення Орендодавцю (в тому числі при відмові / ухиленні від складання, підписання чи передачі орендодавцю) Акта приймання-передачі, орендар несе зобов`язання зі сплати усіх платежів за Договором аж до моменту фактичного повернення приміщення орендодавцю;
6.11. У випадку самовільного звільнення Орендарем Приміщення без узгодження з Орендодавцем або відмови Орендаря підписати Акт приймання-передачі, факт передачі Приміщення підтверджується актом про звільнення приміщення, складеним комісією в складі представників орендодавця та незалежної особи. Даний акт є підставою для припинення нарахування орендної плати. Дата підписання такого акта вважається останнім днем оренди, після чого приміщення може бути передане в користування третім особам.
Відповідальність Сторін урегульована у розділі 8 Договору, де сторонами погоджено, що:
8.3. У випадку порушення Орендарем строків повернення Приміщення орендодавцю, визначених у п. 6.1. Договору, орендар сплачує орендодавцю неустойку у розмірі подвійного розміру місячної орендної плати, а також здійснює компенсацію збитків, яких Орендодавець зазнав внаслідок такого порушення Орендарем умов Договору;
8.4. У випадку порушення Орендарем строків сплати орендних платежів, передбачених п. 4.1. та п. 4.2. Договору, більше як на 10 (десять) робочих днів, Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, а Орендодавець має право обмежити доступ до орендованого приміщення всіх працівників Орендаря до повної сплати заборгованості;
8.5. У випадку порушення Орендарем умов п. 4.3. Договору щодо обов`язку оплати комунальних платежів та експлуатаційних витрат, Орендар зобов`язаний компенсувати Орендодавцю завдані таким порушенням збитки та сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення виконання зобов`язання за окремо наданим Орендодавцем рахунком; 
8.6. За прострочення виконання грошових зобов`язань, передбачених п. 8.4. та п. 8.5 у випадку, якщо період прострочення перевищує 30 (тридцять) календарних днів, до Орендаря застосовується додаткова відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 25% від простроченої суми грошового зобов`язання; 
8.8 У разі порушення, визначеного п. 5.3.12. Договору строку повернення Актів надання послуг Орендодавцю, Орендар сплачує штраф в розмірі 5% від щомісячної вартості орендної плати;
8.11. У випадку дострокового розірвання Договору у зв`язку з порушенням Орендарем умов Договору або дострокове розірвання договору оренди з ініціативи Орендаря, сплачена наперед орендна плата, поверненню не підлягає, та не може бути зарахована в рахунок оренди за останні місяці фактичного користування приміщенням, та є штрафом за неналежне виконання Орендарем своїх зобов`язань; 
8.12. Сплата штрафних санкцій не звільняє Сторін від виконання своїх зобов`язань за Договором.
Дострокове припинення Договору погоджено сторонами у розділі 9 Договору, і за погодженими умовами:
9.1. Цей Договір може бути достроково припинений за згодою Сторін, яка повинна бути досягнута в письмовій формі;
9.2. Орендодавець та/або Орендар мають право вимагати дострокового розірвання Договору у випадках, передбачених ст. 782, 783 та 784 ЦК України;
9.5.1. Договір може бути розірваний в односторонньому порядку Орендодавцем через 30 календарних днів після направлення відповідного письмового повідомлення Орендарю у випадку, якщо Орендар не виносить плату за користування приміщенням згідно з п. 4.2. Договору, протягом 2 (двох) місяців, не має значення за який місяць виникла заборгованість. Сторони погодили та визнали, що несплата Орендарем орендної плати за будь-які два місяці є істотним порушенням Договору;
9.7. Орендар маг право на дострокове припинення Договору за умови письмового попередження Орендодавця за 60 (шістдесят) календарних днів до дати такого припинення;
9.8. Сторони домовились, що у випадку розірвання Договору до закінчення строку оренди з підстав, передбачених цим Договором чи чинним законодавством України, припиняються основні зобов`язання Сторін і залишаються чинними і його умови, які стосуються наслідків розірвання і порядку проведення взаєморозрахунків між Сторонами. Договір вважається повністю припиненим після відшкодування винною стороною іншій стороні неустойки, всіх понесених витрат та збитків, відповідно до умов Договору та чинного законодавства України;
10.1.У разі виникнення спорів за цим Договором Сторони зобов`язуються вжити всіх заходів для їх вирішення шляхом переговорів, а в разі недосягнення згоди спори вирішуються в судовому порядку.
Встановлено, що на виконання умов Договору нежитлове приміщення №410, загальною площею 51,6 м?, розташоване на 4 поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , прийнято у користування орендарем згідно з Актом приймання-передай приміщення від 15.07.2025 (а.с. 15 зворот).
18 лютого 2026 року орендодавцем орендарю виставлено претензію №18/02 щодо сплати боргу за Договором, яку, разом із актом звірки взаємних розрахунків за період січня 2025 року – лютий 2026 року вручено орендарю 23.02.2026, про що він розписався та поставив свій підпис (а.с. 16-17).
Відповідно до указаних документів заборгованість відповідача станом на 18.02.2026 із сплати орендних та комунальних платежів становила 28 105,87 грн, а розмір пені становив 1 090,80 грн, які позивач вимагав до сплати.
Того ж дня орендар подав орендодавцю рукописну заяву від 23.02.2026 про дострокове розірвання Договору з 01.03.2026 (а.с. 18).
На підставі заяви орендаря від 23.02.2026 орендодавцем 27.02.2026 складено та підписано Додаткову угоду №1 до Договору оренди нежитлових приміщень, відповідно до якої з моменту набрання нею чинності припиняються основні зобов`язання сторін за Договором, окрім зобов`язання орендаря щодо:
- сплати заборгованості за Договором, що складається із заборгованої орендної плати, компенсації вартості фактично спожитих комунальних послуг, експлуатаційних витрат у розмірі 41 521,87 грн, що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків, який є невід`ємним додатком до цієї Додаткової угоди;
- сплати нарахованої пені, згідно з п. 8.4. Договору у загальному розмірі 1 298,71 грн;
- компенсації вартості комунальних послуг за лютий 2026 року, які орендар зобов`язується сплатити не пізніше 11.03.2026 (а.с. 19-20). 
Згідно із Актом надання послуг № 97 від 28.02.2026 також надано послуги на суму 8 097,25 грн, що включають електроенергію за лютий 2026 року, реактивну електроенергію, відшкодування витрат водопостачання та водовідведення, дощових стоків, експлуатаційних витрат, вивезення ТПВ, за природний газ, відшкодування витрат по розподілу природного газу (а.с. 24).
6 березня 2026 року на засоби електронного зв`язку направлено вимогу про погашення заборгованості (а.с. 21-22).
Відтак, з урахуванням Акта надання послуг № 97 від 28.02.2026 заборгованість відповідача становить 65 703,12 грн, і складається із: 
26 832,00 грн – заборгованості з орендної плати за січень – лютий 2026 року; 
22 787,12 грн (14 689,87 + 8 097,25) – заборгованості за комунальні платежі за грудень 2025 року – лютий 2026 року; 
3 679,22 грн – пені; 
12 404,78 грн – штрафу.
11 березня 2026 року, відповідно до п. 6.11. Договору відповідною комісією складено Акт про звільнення приміщення (а.с. 23). 
Комісією встановлено, що станом на 11.03.2026 Орендар фактично звільнив приміщення № 410, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та припинив його використання.
Акт про звільнення приміщення від 11.03.2026, разом із іншими документами також направлено відповідачу рекомендованим листом з описом вкладення (а.с. 26).
Станом на день розгляду справи доказів належного виконання відповідачем зобов`язання за Договором не надано. 
Оцінка суду.
Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Згідно положення частини 1, 3 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 ЦК України.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 ЦК України)
Згідно з ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами.
Перш за все, необхідно зазначити, що свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.
Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента.
Суд дійшов висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного Договору оренди. Після підписання Договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки.
За приписами ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України)
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 ЦК України)
За змістом ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за договором оренди нерухомого майна належним чином не виконував, орендну плату не сплачував, внаслідок чого на момент розірвання договору оренди за його ж ініціативою існувала заборгованість, розмір повністю узгоджується із умовами укладеного Договору, з урахуванням неустойки.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 77-80 ЦПК України.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Будь-яких даних, що відповідач у добровільному порядку в повному обсязі або хоча б частково погасив нараховану заборгованість матеріали справи не містять.
Відтак, відповідач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження погашення ним заборгованості та спростування доводів представника позивача про її наявність.
Оскільки станом на день розгляду справи заборгованість за договором відповідачем не погашено, відзиву на позов на надано, розмір заборгованості не спростовано, альтернативного розрахунку суду не надіслано, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, що узгоджується із урахуванням наданих позивачем доказів та встановлених судом обставин.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд враховує, що ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
При зверненні до суду позивачем сплачено 2 662,40 грн. судового збору (а.с. 8, 33). 
На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, 

у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РІАЛ РЕНТАЛ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором оренди, – задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РІАЛ РЕНТАЛ» 65 703 (шістдесят п`ять тисяч сімсот три) гривні 12 копійок заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення.
Стягнути  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РІАЛ РЕНТАЛ» 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок судового збору. 
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 19.06.2026.

Суддя: Баран О.І.