Справа № 156/660/25
Провадження № 2/156/15/26
Рядок статзвіту № 67

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и 
16 квітня 2026 року сел. Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі: 
головуючого судді Бєлоусова А.Є., 
з секретарем судових засідань Степанець Т.В.,

за участі:
позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представниці позивачів - адвоката Колодійчук Н.В.,
відповідачки ОСОБА_3 ,
представниці відповідачки – адвоката Білецької І.М.,
представниці третьої особи 2
(органу опіки та піклування) Гринюк Ж.Я., 

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 1 у сел. Іваничі Волинської області цивільну справу (в порядку загального позовного провадження) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, котрі не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , орган опіки та піклування Іваничівської селищної ради Волинської області, про усунення перешкод у спілкуванні позивачів з онуками, визначення порядку спілкування позивачів з онуками,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивачів
1.1. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні позивачів з онуками, визначення порядку спілкування позивачів з онуками. Позовна заява від імені позивачів подана адвокатом Колодійчук Наталією Володимирівною, яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 1618, виданого 21.03.2017 Радою адвокатів Полтавської області, ордерів на надання правничої допомоги серії ВІ № 1306555, серії ВІ № 1306556, виданих 03.06.2025 Адвокатським об`єднанням «ВАШ НАДІЙНИЙ АДВОКАТ» (а. с. 30-32).
1.2. Позивачі зазначають, що вони є рідними бабусею та дідусем (по лінії батька) для малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Рідний син позивачів ОСОБА_4 у період з 27.07.2012 по 22.12.2024 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 . Згаданий шлюб розірваний на підставі рішення суду. 
1.3. Відповідачка ОСОБА_3 разом з колишнім чоловіком та малолітніми дітьми впродовж майже 8 років мешкала в будинку позивачів, позивачі допомагали відповідачці у вихованні дітей, підтримували відповідачку морально та фінансово. На теперішній час ОСОБА_3 разом з обома дітьми мешкає окремо від позивачів, у своєму будинку.
1.4. За твердженнями позивачів, відповідачка умисно створює обставини, котрі не дають можливості бабусі та дідусеві бачитись з онуками, брати участь у вихованні дітей, ОСОБА_3 налаштовує своїх синів негативно щодо позивачів, забороняє дітям приходити до бабусі та дідуся, не дозволяє, щоб позивачі забирали онуків задля спільного дозвілля. 
1.5. Позивачі намагались налагодити комунікацію з колишньою невісткою, навіть звертались до ОСОБА_3 з листом щодо залагодження суперечок у вихованні дітей, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили надати їм дозвіл на спілкування з онуками, не чинити їм перешкод у реалізації такого права. У відповідь ОСОБА_3 повідомила позивачам, що ніколи не чинила перешкод у спілкуванні дітей з рідними бабусею та дідусем, однак у подальшому, коли ОСОБА_2 приходив додому до відповідачки задля зустрічі з онуками, ОСОБА_3 не надала дідусеві дозволу забрати дітей і провести спільне дозвілля. 
1.6. Позивачі змушені звернутись до суду за захистом свого порушеного права, посилаються на дію норм ст. 7, 159, 257, 263 Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», просять суд зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спілкуванні з онуками, встановивши порядок участі бабусі та дідуся у вихованні дітей, спілкуванні з онуками шляхом зустрічей з дотриманням певного графіку.
1.7. Під час судового розгляду справи позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представниця позивачів – адвокат Колодійчук Н.В. позов підтримали, наполягали на задоволенні заявлених вимог, задля обґрунтування своєї позиції посилались на підстави, аналогічні викладеним у позовній заяві. 
2. Стислий виклад позиції відповідачки 
2.1. Відповідачка ОСОБА_3 була належним чином повідомлена судом про дату, час та місце здійснення судових засідань, брала активну участь у розгляді цивільної справи. Інтереси відповідачки в суді представляла адвокат Білецька Інна Миколаївна (діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 1296, виданого 05.02.2021 Радою адвокатів Волинської області, ордера про надання правничої допомоги серії АС № 1147618 від 17.07.2025; а. с. 64,65).
2.2. Відповідачка ОСОБА_3 , її представниця – адвокат Білецька І.М. під час судового розгляду справи заперечували проти задоволення позову, додатково пояснили, що відповідачка жодним чином не перешкоджає позивачам спілкуватись з малолітніми онуками, існування таких перешкод з боку відповідачки не було доведено жодними доказами, тому предмет спору відсутній. Водночас сторона відповідача не подала до суду відзиву на позовну заяву.
3. Стислий виклад позиції третіх осіб, котрі не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору 
3.1. Третя особа – ОСОБА_4 , котрий є рідним батьком малолітніх онуків позивачів, був належним чином повідомлений про дату, час та місце здійснення судових засідань у справі № 156/660/25 шляхом направлення судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями (а. с. 42, 51,58,73,100,135,146), до суду не прибував, не надав до суду письмових пояснень щодо предмету та підстав позову. 
3.2. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, за загальною згодою всіх присутніх учасників справи, суд здійснював засідання у справі № 156/660/25 за відсутності ОСОБА_4 ..
3.3. Орган опіки та піклування Іваничівської селищної ради надав висновок, в якому висловив думку, що з метою збереження родинних зв`язків доцільно буде визначити порядок участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні малолітніх дітей, особистого спілкування бабусі та дідуся з онуками, встановивши графік зустрічей позивачів з дітьми за місцем проживання позивачів: перша та третя субота щомісяця, з 14 год 00 хв до 18 год 00 хв, друга та четверта неділя щомісяця, з 14 год 00 хв до 18 год 00 хв, з урахуванням стану здоров`я та бажання дітей (а. с. 95-99).
3.4. Представниця органу опіки та піклування Гринюк Ж.Я. під час розгляду справи зауважила, що орган опіки та піклування вивчав ситуацію, котра склалась у родині відповідачки ОСОБА_3 , вважала, що часткове задоволення позову (з урахуванням графіку можливих зустрічей позивачів з онуками, викладеного у висновку комісії з питань захисту прав дітей) відповідатиме забезпеченню якнайкращих інтересів малолітніх.
4. З`ясування судом думки малолітніх дітей щодо предмету та підстав спору, котрий стосується їхніх прав і законних інтересів
4.1. У судовому засіданні 28.11.2025 суд у присутності представниці органу опіки та піклування ОСОБА_8 , спеціаліста – психолога ОСОБА_9 здійснив опитування малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо спору, котрий стосується їхніх прав і законних інтересів.
4.2. Під час опитування старший хлопчик ОСОБА_10 говорив більше, молодший – ОСОБА_11 дещо соромився, майже нічого не говорив з приводу власної думки, водночас не заперечував проти висловлювань старшого брата. ОСОБА_10 стверджував, що він «просто не хоче ходити до дідуся та бабусі, бо йому з ними нецікаво, немає про що говорити». ОСОБА_11 казав, що «не хоче ходити до дідуся та бабусі, але чому – не знає». ОСОБА_10 повідомив, що він має особистий мобільний телефон, однак з батьком своїм не спілкується, не дзвонить йому, бо свого часу «тато забороняв йому грати в ігри на телефоні», тому старший хлопчик не хотів би, щоб тато знову жив з ним, братом та мамою. ОСОБА_11 говорив, що «не хотів би спілкуватись із татом, але чому – не знає». Коли бабуся дітей ОСОБА_1 намагалась обійняти ОСОБА_10 , хлопчик відсторонився й сказав «ні», пояснив це тим, що «бабуся затикає маму». Обидва хлопчики не повідомляли суду жодних обставин, які б указували на те, що в будинку дідуся та бабусі з ними «погано поводились».
4.3. Спеціаліст – психолог ОСОБА_9 суду пояснила, що діти під час короткого неформального спілкування з нею не хотіли говорити про своїх дідуся та бабусю, у малолітніх є певний протест щодо позивачів. Діти відчувають прихильність до матері, вона для них є авторитетом. На думку психолога, якби дорослі почали між собою спілкуватись, то дітям було би легше порозумітись із дідусем та бабусею, дорослі не можуть домовитись між собою, а діти від цього страждають. Психолог зазначила, що мати «не налаштовує» дітей проти дідуся та бабусі, ознак будь-якого навіювання з боку матері спеціаліст не виявила. Психолог вважає, що встановлення жорсткого графіка спілкування дітей з дідусем та бабусею може нашкодити малолітнім, бути різновидом «психологічного насильства», це може ще більше «налаштувати» дітей проти позивачів.
5. Заяви (клопотання) учасників справи; інші процесуальні дії в справі
5.1.Ухвалою суду від 16.06.2025 позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні позивачів з онуками, визначення порядку спілкування позивачів з онуками була прийнята до розгляду, відкрито провадження в справі, ухвалено рішення щодо здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в справі на 22.07.2025 на 11 год 00 хв.
5.2. Підготовче засідання, призначене на 22.07.2025 на 11 год 00 хв, з причини відсутності в приміщенні суду електропостачання та неможливості здійснення фіксування процесу технічними засобами було відкладено на 14.08.2025 на 14 год 00 хв, про що повідомлені учасники справи.
5.3. Підготовче засідання, призначене на 14.08.2025 на 11 год 00 хв, з причини неявки учасників справи було відкладено на 16.09.2025 на 11 год 00 хв, про що повідомлені учасники справи.
5.4. Ухвалою суду від 16.09.2025 за клопотанням представниці відповідачки – адвоката Білецької І.М., котра повідомила про розгляд сторонами питання щодо укладення мирової угоди, підготовче засідання у справі № 156/660/25 було відкладено на 15.10.2025 на 11 год 00 хв, про що поінформовані учасники справи. Цією ж ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження у справі до 15.10.2025.
5.5. Ухвалою суду від 15.10.2025 закрито підготовче провадження у справі № 156/660/25, справу призначено до судового розгляду по суті на 28.11.2025 на 11 год 00 хв, продовжено строк розгляду справи в порядку загального позовного провадження до 28.11.2025. Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для з`ясування думки дітей щодо предмету та підстав позову, залучено до участі у справі спеціаліста – психолога, задоволено клопотання сторони позивачів щодо виклику до суду та допиту в суді свідка ОСОБА_12 , надано доручення органу опіки та піклування Іваничівської селищної ради надати письмовий висновок щодо спору між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..
5.6. Після заслуховування вступного слова учасників справи, з`ясування думки малолітніх дітей щодо предмету та підстав позову, судове засідання, призначене на 28.11.2025 на 11 год 00 хв, відкладено на 19.12.2025 на 13 год 00 хв, про що повідомлені учасники справи.
5.7. Ухвалою суду від 19.12.2025 за клопотанням представниці позивачів – адвоката Колодійчук Н.В., у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю адвоката (перебуванням на лікарняному) судове засідання у справі № 156/660/25 було відкладено на 27.01.2026 на 13 год 15 хв, про що поінформовані учасники справи. Цією ж ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження у справі до 27.01.2026.
5.8. Ухвалою суду від 27.01.2026 за клопотанням представниці позивачів – адвоката Колодійчук Н.В., у зв`язку із перебуванням адвоката у відрядженні, судове засідання у справі № 156/660/25 було відкладено на 12.03.2026 на 13 год 00 хв, про що поінформовані учасники справи. Цією ж ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження у справі до 12.03.2026.
5.9. Ухвалою суду від 12.03.2026 за клопотанням представниці позивачів – адвоката Колодійчук Н.В., у зв`язку із перебуванням адвоката на лікарняному, судове засідання у справі № 156/660/25 було відкладено на 16.04.2026 на 13 год 00 хв, про що поінформовані учасники справи. Цією ж ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження у справі до 16.04.2026.
6. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами в справі
6.1. Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
6.2. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
6.3. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). 
6.4. Суд, з`ясувавши позицію сторін, думку малолітніх дітей з приводу заявлених позовних вимог, вислухавши думку спеціаліста – психолога та органу опіки й піклування, допитавши свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини.
6.5. Позивачка ОСОБА_1 є громадянкою України, внесена до Державного реєстру фізичних осіб – платників податків, народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Менчичі Іваничівського району Волинської області, має зареєстроване місце проживання у с. Менчичі Володимирського району Волинської області (а. с. 10-13).
6.6. Позивач ОСОБА_2 є громадянином України, внесений до Державного реєстру фізичних осіб – платників податків, народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Соснина Іваничівського району Волинської області, має зареєстроване місце проживання у с. Менчичі Володимирського району Волинської області (а. с. 10-13).
6.7. Позивачі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19.11.1988 Соснинською сільською радою (а. с. 19).
6.8. ОСОБА_4 та ОСОБА_13 уклали шлюб між собою 27.07.2012, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 27.07.2012 виконкомом Соснинської сільської ради (а. с. 22). Від шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 20-21). 
6.9. Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 20.11.2024 у справі № 156/1321/24 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано, вказане рішення набрало законної сили (а. с. 23-25).
6.10. Після розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 їхні малолітні діти (станом на 10.03.2025) мали зареєстроване місце проживання в житловому будинку позивачів за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 18). Водночас обидві сторони спору визнають ту обставину, що на теперішній час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично мешкають разом з їхньою матір`ю ОСОБА_3 за адресою місця проживання відповідачки: АДРЕСА_1 .
6.11. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18.10.2024 звертались до відповідачки ОСОБА_3 із листом. В якому просили відповідачку вжити заходів щодо врегулювання спору між ними, усунення перешкод у спілкуванні позивачів з онуками, вказували про вій намір звернутись до суду з відповідним позовом (а. с. 26 - 28). 
6.12. Відповідачка ОСОБА_3 у листі від 04.11.2024 повідомила позивачів про те, що вона не чинить і ніколи не чинила жодних перешкод у спілкуванні дідуся та бабусі з онуками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не заперечує проти спілкування позивачів з малолітніми дітьми (а. с. 29).
6.13. Орган опіки та піклування Іваничівської селищної ради надав висновок (затв. рішенням виконавчого комітету від 14.11.2025 № 99). Згідно з цим висновком було встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є бабусею та дідусем малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , умова проживання в родині позивачів задовільні, у родині панують безконфліктні та позитивні стосунки, позивачі є матеріально забезпеченими особами. Позивачі стверджують, що мають бажання, час та можливості брати участь у вихованні своїх онуків, прагнуть до спілкування з дітьми, проте колишня невістка ОСОБА_3 налаштовує дітей проти позивачів, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відмовляються від спілкування з бабусею та дідусем. Відповідачка ОСОБА_3 мешкає в окремому житловому будинку разом з двома малолітніми дітьми, умови проживання в будинку задовільні, відповідачка отримує дохід від роботи в сільському господарстві, колишній чоловік ОСОБА_4 сплачує аліменти на утримання дітей. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 категорично відмовляються відвідувати бабусю та дідуся за місцем їх проживання, не виявляють бажання до спілкування з позивачами. Діти люблять свою матір, поважають її, мають з нею стійкий емоційний зв`язок. Беручи до уваги вікові особливості малолітніх дітей, наявну напругу у стосунках між батьками дітей, дідусем та бабусею, вплив батьків на сприйняття дітьми позивачів, орган опіки та піклування не встановив фактів свідомого перешкоджання ОСОБА_3 спілкуванню дітей з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Орган опіки та піклування висловив думку, що з метою збереження родинних зв`язків доцільно буде визначити порядок участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні малолітніх дітей, особистого спілкування бабусі та дідуся з онуками, встановивши графік зустрічей позивачів з дітьми за місцем проживання позивачів: перша та третя субота щомісяця, з 14 год 00 хв до 18 год 00 хв, друга та четверта неділя щомісяця, з 14 год 00 хв до 18 год 00 хв, з урахуванням стану здоров`я та бажання дітей (а. с. 96-99)
6.14. Крім того, за клопотанням сторони позивачів у судовому засіданні 16.04.2026 було здійснено допит свідка ОСОБА_12 .. Свідок повідомила, що вона мешкає у с. Менчичі, на одній вулиці з позивачами та відповідачкою. Малолітні діти відповідачки ОСОБА_14 та ОСОБА_11 спілкуються здебільшого лише між собою, гуляють у дворі власного будинку, дозвілля діти проводять з мамою, інших дітей у дворі сусідів свідок не бачила. У свідка є малолітній онук, він щодня гуляє на вулиці, поза межами власного двору, разом з іншими дітьми, а ОСОБА_14 та ОСОБА_11 не спілкуються з іншими дітьми. Одного разу ОСОБА_11 прибіг до двору ОСОБА_12 , він грав у якусь гру разом з онуком свідка, потім прийшла ОСОБА_3 , взяла ОСОБА_11 з руку й відвела хлопчика додому, чому вона так вчинила – свідок не знає. ОСОБА_12 не бачила, щоб ОСОБА_3 водила своїх дітей до двору їхніх бабусі та дідуся, не бачила, щоб позивачі спілкувались зі своїми онуками. Іншим разом свідок бачила, як ОСОБА_11 біг до подвір`я своїх бабусі та дідуся, але його раптово покликала до себе відповідачка («йди сюди!»), хлопчик повернувся до свого двору. ОСОБА_12 особисто не чула, щоб ОСОБА_3 забороняла своїм дітям ходити до подвір`я позивачів. 
7. Оцінка суду
7.1. Вирішуючи по суті позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , суд зазначає про таке. 
7.2. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст. 2 ЦПК України).
7.3. Норми ст. 51 Конституції України, ст. 5 Сімейного кодексу (СК) України передбачають, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. 
7.4. Відповідно до ст. 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч.10 ст. 7 СК України).
7.5. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
7.6. Згідно зі ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
7.7. Ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної ради від 27.02.1991 № 789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
7.8. Згідно з ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.
7.9. Нормами глави 21 СК України визначені особисті немайнові права та обов`язки інших членів сім`ї та родичів.
7.10. Зокрема, відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
7.11. Положеннями ч. 1 ст. 263 СК України встановлено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 159 СК України , той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
7.12. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч. 2 ст. 159 СК України).
7.13. Конструкція ст. 159 СК України свідчить про те, що законодавець розмежовує вимоги про встановлення способу участі у вихованні дитини та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.
7.14. Повага до приватного і сімейного життя є важливими правами, захист яких гарантується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. У прецедентній практиці Європейського суду з прав людини поняття «сімейне життя» у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950) отримало достатньо широке тлумачення, не обмежується лише шлюбними відносинами, а може охоплювати й інші фактичні «сімейні зв`язки», зокрема, відносини між дитиною та близькими родичами (наприклад, бабою та дідом), оскільки останні можуть відігравати суттєву роль у сімейному житті.
7.15. Під правом на повагу до сімейного життя баби та діда по відношенню до своїх онуків в першу чергу варто розуміти право на підтримання нормальних стосунків між бабою або дідом та онуками шляхом контактів з ним. Такі контакти зазвичай відбуваються за згодою особи, яка несе батьківську відповідальність, а це означає, що доступ бабусі, дідуся до онука, як правило, здійснюється на розсуд батьків дитини.
7.16. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявили до ОСОБА_3 позовні вимоги щодо зобов`язання відповідачки не перешкоджати позивачам у спілкуванні з онуками, встановивши порядок участі бабусі та дідуся у вихованні дітей, спілкуванні з онуками шляхом зустрічей з дотриманням певного графіку. 
7.17. Як установлено судом під час розгляду справи, позивачі та відповідачка на теперішній час проживають окремо, малолітні діти ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мешкають разом з матір`ю, позивачі та відповідачка не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів участі бабусі та дідуся у вихованні дітей шляхом переговорів та прийняття спільного рішення. Разом з тим, варто зауважити, що позивачами не доведено обставин створення самою відповідачкою будь-яких перешкод у спілкуванні дітей з їхніми бабусею та дідусем. Так, ОСОБА_3 у листі від 04.11.2024 повідомила позивачів про те, що вона не чинить і ніколи не чинила жодних перешкод у спілкуванні дідуся та бабусі з онуками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не заперечує проти спілкування позивачів з малолітніми дітьми. Про свою аналогічну позицію відповідачка заявила під час судового розгляду справи № 156/660/25. Залучена судом до участі у справі спеціаліст - психолог ОСОБА_9 зазначила, що мати «не налаштовує» дітей проти дідуся та бабусі, ознак будь-якого навіювання з боку матері, яке б зумовило негативне ставлення малолітніх дітей до позивачів, спеціаліст не виявила. Допитана судом свідок ОСОБА_12 повідомила, що вона особисто не чула, щоб ОСОБА_3 забороняла своїм дітям ходити до подвір`я позивачів, щоб відповідачка забороняла дітям спілкуватись з їхніми бабусею та дідусем. Хоча свідок останнім часом не спостерігала спілкування або позивачів з онуками або їхнього спільного дозвілля, ОСОБА_12 не змогла достеменно стверджувати про те, що причиною для таких стосунків у родині сусідів стали певні заборони для дітей зі боку їхньої матері. Крім того, орган опіки та піклування під час вивчення ситуації, що склалась у родині відповідачки, не встановив фактів свідомого перешкоджання ОСОБА_3 спілкуванню дітей з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..
7.18. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині зобов`язання відповідачки не перешкоджати позивачам у спілкуванні з онуками.
7.19. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2024 у справі № 742/1716/23 (провадження № 61-17035сво23) висловлені правові позиції, згідно з якими позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права, та є окремим способом захисту порушеного права діда й баби на спілкування з онуками. Відмова у задоволенні позову про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею (зокрема, внаслідок недоведеності перешкод чи з інших підстав), не є підставою для відмови судом у захисті й реалізації прав, передбачених частиною другою статті 159, частиною першою статті 263 Сімейного кодексу України - визначенні способів участі баби та діда у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування.
7.20. Під час вирішення спору судом було встановлено, що відповідачка у справі не чинить перешкод позивачам у спілкуванні з їхніми малолітніми онуками, однак між сторонами існує неузгодженість щодо порядку і способу участі бабусі та дідуся у спілкуванні з онуками.
7.21. Суд зауважує, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18)).
7.22. З огляду на таке, суд вважає за необхідне захистити право позивачів на повагу до їхнього сімейного життя шляхом способів спілкування позивачів з неповнолітніми онуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , участі позивачів у вихованні цих дітей. Суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування Іваничівської селищної ради, в якому запропоновано порядок, що є достатнім для захисту прав позивачів, відповідатиме принципам розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, дотриманню пріоритету інтересів дітей, підтримки зв`язків між родичами, першоосновам особистості малолітніх онуків, враховуючи їхній вік, стан здоров`я, сильний психоемоційний зв`язок дітей з матір`ю, не порушуватиме переважне право матері на участь у вихованні дітей.
7.23. Суд зважає на те, що стосунки дітей з їхніми дідусем та бабусею на теперішній час є несформованими, причиною напруги в стосунках позивачів та їхніх малолітніх онуків здебільшого були попередні побутові конфлікти між ОСОБА_15 та її колишнім чоловіком ОСОБА_4 , що зрештою призвело до розірвання шлюбу між цими особами, діти дотепер сприймають родичів свого батька з певним «протестом». Поряд з цим, судом не було встановлено жодних обставин, які б свідчили про негідне ставлення позивачів до власних онуків, про те, що спілкування дітей з бабусею та дідусем будь-яким чином зашкодить інтересам малолітніх. 
7.24. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивачі, встановити для позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 такі способи спілкування з неповнолітніми онуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , участі позивачів у вихованні цих дітей: побачення з дітьми першої та третьої суботи щомісяця з 14 год 00 хв до 16 год 00 хв, другої та четвертої неділі щомісяця з 14 год 00 хв до 16 год 00 хв за місцем проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю здійснювати спільні прогулянки у межах с. Менчичі Володимирського району Волинської області, з урахуванням стану здоров`я дітей та погодніх умов. Ухвалюючи саме таке рішення щодо тривалості побачень позивачів з дітьми та перебування дітей у межах с. Менчичі, суд бере до уваги вік дітей, їхню сильну емоційну прив`язаність до матері, їхнє комфортне самопочуття в межа рідної оселі, певну психологічну вразливість дітей через тривалі напружені стосунки дорослих родичів, необхідність поступового налагодження контакту позивачів з малолітніми онуками. 
8. Розподіл судових витрат між сторонами
8.1. Оскільки представниця позивачів до закінчення судових дебатів заявила про наявність судових витрат на професійну правничу допомогу та про намір подати до суду докази на підтвердження таких витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду (на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України), суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 21.04.2026 на 11 год 30 хв, у приміщенні Іваничівського районного суду Волинської області (юридична адреса: вул. Незалежності, 16, сел. Іваничі, Володимирський район, Волинська область).
8.2. Питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, понесених під час розгляду цивільної справи № 156/660/25, буде вирішено судом у додатковому рішенні.

Керуючись ст. 7, 14, 15, 18, 159, 257,263 Сімейного кодексу України, ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 133, 141, 258, 259, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Встановити для позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такі способи спілкування з неповнолітніми онуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , участі позивачів у вихованні цих дітей: побачення з дітьми першої та третьої суботи щомісяця з 14 год 00 хв до 16 год 00 хв, другої та четвертої неділі щомісяця з 14 год 00 хв до 16 год 00 хв за місцем проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю здійснювати спільні прогулянки у межах с. Менчичі Володимирського району Волинської області, з урахуванням стану здоров`я дітей та погодніх умов.
У задоволенні решти заявлених позовних вимог – відмовити. 
Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Рішення суду набирає законної сили після спливу встановленого строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано ніким з учасників справи.
У разі подання апеляційної скарги будь-ким з учасників справи рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст цього рішення суду виготовлений 24.04.2026.

Учасники справи:
1) позивач 1 – ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 );
2) позивач 2 - ОСОБА_2 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 );
3) представниця позивачів – адвокат Колодійчук Наталія Володимирівна (адреса місця здійснення адвокатської діяльності: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 );
4) відповідачка – ОСОБА_3 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 );
5) представниця відповідачки – адвокат Білецька Інна Миколаївна (адреса місця здійснення адвокатської діяльності: вул. Незалежності, буд. 14, сел. Іваничі, Володимирський район, Волинська область, Україна, поштовий індекс 45300; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 );
6) третя особа 1 - ОСОБА_4 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 );
7) третя особа 2 - орган опіки та піклування Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області (юридична адреса: вул. Грушевського, буд. 13, сел. Іваничі, Володимирський район, Волинська область, Україна, поштовий індекс 45300; ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04335186).

Головуючий у справі суддя А.Є. Бєлоусов