554/18760/25 
2/532/528/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 р.  м. Кобеляки
Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі: 
судді - Назарьової Л. В.,
з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. М.,
учасники справи:
позивач - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»,
представники позивача – Гедзь О. В., Ткаченко Ю. О.,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості  

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 11467,83 грн. 
У позовній заяві представник позивача вказує, що 25.05.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 75783191, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3630 грн, строк позики становить 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору надав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3630 грн, натомість відповідач свої зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за договором кредиту та заборгованості за процентами та інших нарахувань належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. Враховуючи викладені вище умови Договору позики № 75783191 від 25.05.2021 року та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, заборгованість останнього за договором кредиту становить 11467,83 грн, із яких 3630 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 7837,83 грн – сума заборгованості за відсотками.
19.11.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено Договір факторингу № 1911, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 75783191 від 25.05.2021 року.
03.04.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 75783191 від 25.05.2021 року, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 .
Відповідно до реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором у сумі 12037,02 грн, із яких: 3630 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8407,02 грн - сума заборгованості за відсотками.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 належним чином зобов`язання за договором кредиту не виконав ні перед позикодавцем/первісним кредитором, ні перед позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право грошової вимоги на підставі договору факторингу, представник позивача прохає суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості за договором позики № 75783191 в розмірі 11 467,83 грн, із яких: 3630 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу та 7837,83 грн – сума заборгованості за відсотками. Також прохає стягнути з відповідача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,4 грн і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн.
24 лютого 2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач ОСОБА_1 не погоджується з позовними вимогами та зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів укладення кредитного договору, зокрема, підписання договору та фактичного отримання грошових коштів. Також у матеріалах справи відсутній договір відступлення права вимоги (факторингу), який підтверджує перехід права вимоги саме до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Позивачем не наданого належного та детального розрахунку заборгованості із зазначенням формули нарахування, періодів, процентної ставки, а тому ненадання зазначених доказів виключає можливість встановлення обґрунтованості позовних вимог. 
Крім цього, вказує, що відповідача не повідомляли про наявність заборгованості, не інформували про зміну кредитора, а також не надсилали жодних письмових вимог, тобто не здійснювали жодного належного досудового врегулювання. Вважає, що розрахунки боргу, створені позивачем, не є належними доказами за відсутності первинних документів та виписок, що підтверджують фактичні правовідносини та рух коштів. До того ж відповідач є військовослужбовцем та учасником бойових дій, а тому прохає врахувати соціальні гарантії, передбачені ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо нарахування штрафних санкцій, пені та процентів за кредитними зобов`язаннями. Крім цього, прохає застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні позову повністю.
04 березня 2026 року від представника позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» - Ткаченко Ю. О. надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що твердження відповідача не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Щодо укладання відповідачем договору позики в електронному вигляді зазначає, що вказаний договір підписано електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора, а тому посилання відповідача щодо неукладення договору позики є необґрунтованими та суперечать матеріалам справи. Також твердження відповідача, стосовно ненадання позивачем доказів перерахування коштів на картковий рахунок відповідача не відповідають дійсності та спростовується матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи містяться відповідні документи, які підтверджують перерахування коштів на картковий відповідача, а посилання відповідача стосовно відсутності доказів зарахування коштів на картковий рахунок Відповідача є безпідставні, оскільки саме боржник/відповідач має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він мав/має можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів. 
Щодо неповідомлення відповідача про відступлення права грошової вимоги за оскаржуваним договором позики зазначає, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу. Доказів про визнання договору факторингу недійсним та/або виконання своїх відповідачем перед первісним/попереднім кредитором не надано та матеріали справи не містять. Вказує, що в матеріалах справи наявні докази переходу права грошової вимоги від позикодавця до позивача. 
Також заперечує щодо пільг відповідачеві як військовослужбовцю та зазначає, що суду не надано відповідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», а також не долучено до матеріалів цивільної справи доказів, які підтверджують проходження військової служби в період нарахування процентів за договором позики з 26.05.2021 по 22.09.2021 року, а тому на думку позивача доводи відповідача не заслуговують до уваги. Також вказує, що строк позовної давності для звернення до суду пропущено не було. За таких обставин, з огляду на відсутністю доказів на підтвердження або спростування позовних вимог позивача, представник позивача прохає суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 26 грудня 2025 року матеріали цивільної справи передано за підсудністю на розгляд до Кобеляцького районного суду Полтавської області.
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 лютого 2026 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 квітня 2026 року зобов`язано Зобов`язати представника АТ КБ «ПриватБанк» надати Кобеляцькому районному суду Полтавської області інформацію щодо належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) карткового рахунку № НОМЕР_2 ; виписку по картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 25.05.2021 року по 28.05.2021 року.
Представник позивача, товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». 
Відповідач, ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.
Судом установлено, що 25.05.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75783191, за яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (кредит), на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Відповідно до умов договору кредиту, сума позики становить 3630 грн, строк позики (строк договору) складає 30 днів; дата надання позики 25.05.2021 року; дата повернення позики (останній день) 24.06.2021 року. Базова процентна ставка 1,99% в день (фіксована); знижена процентна ставка 1,09% (застосовується у відповідності до умов програми лояльності); процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частинами) 2,70% в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка 3025,57 %, орієнтовна загальна вартість позики становить 4817,01 грн (а.с. 13 зворот).
Таким чином, сторони погодили, що термін (дата) повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом становить 24.06.2021 року.
Пунктом 4 Договору передбачено, що проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.
Згідно п. 17 Договору інші умови цього договору регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору.
Позивачем надано Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ (на умовах повернення позики в кінці строку позики), відповідно до яких визначено, що строк позики - це період часу, на який Товариство надає позику позичальнику відповідно до умов Договору позики (із зазначенням кінцевої дати строку позики) (п. 2.25 Правил).
Відповідно до п. 7.1, 7.2, 7.3, 7.5 Правил позичальник має право подовжити строк користування позикою. Умови пролонгації вказуються в особистому кабінеті позичальника на сайті. Товариством можуть бути запропоновані як один, так і декілька варіантів продовження користування позикою. Товариство самостійно визначає, які види пролонгації доступні позичальнику та повідомляє про це позичальника в особистому кабінеті позичальника та/або будь-яким іншим доступним засобом зв`язку (телефоном, електронною поштою, тощо). Конкретні види Пролонгації, що доступні Позичальнику, відображаються в Особистому кабінеті та не можуть бути гірше ніж встановлені в Договорі позики. При кожному подовженні строку користування позикою, змінюється кінцева дата строку Позики та кінцева дата строку (терміну) дії Договору позики на відповідну кількість календарних днів. Після кожного оформлення Пролонгації, на електронну адресу позичальника Товариство відправляє повідомлення з інформацією про оформлену позичальником пролонгацію, і така інформація щодо нової кінцевої дати строку позики та розміру заборгованості доступна позичальнику в особистому кабінеті. 
Крім цього, згідно п. 7.6 Правил подовження строку користування позикою є неможливим, якщо Товариство відступило право вимоги за договором позики третій особі або звернулося до суду за примусовим стягненням заборгованості.
В матеріалах справи відсутні докази про продовження строку дії договору (пролонгація) відповідачем ОСОБА_1 у особистому кабінеті позичальника на сайті Товариства. До того ж у самому договорі позики відсутня така істотна умова договору, як пролонгації та/або автопролонгація, та доказів на підтвердження того, що договір позики від 25.05.2021 року був пролонгований на новий строк, суду не надано.
Таким чином, за умовами Договору, кредит надано строком на 30 днів (строк кредитування) від дати отримання кредиту позичальником 25.05.2021 року до останнього дня повернення кредиту погодженого сторонами при укладенні договору, що припадає на 24.06.2021 року.
Згідно пункту 12 Договору позики, цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використання інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі.
Факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позичальником ОСОБА_1 у електронному вигляді знайшов своє підтвердження. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора.
До договору позики додано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до Договору позики № 75783191 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 25.05.2021 року, та яка підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Зазначено, що сума кредиту за договором становить 3630 грн, дата видачі кредиту 25.05.2021, дата платежу 24.06.2021.
Також позивачем надано довідку про ідентифікацію відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з яким укладено договір № 75783191 від 25.05.2021 року товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (а.с. 20).
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав та перерахував грошові кошти в розмірі 3630 грн на рахунок (банківську картку) позичальника ОСОБА_1 , за посередництвом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС», дата платежу 25.05.2021 року, картка отримувача НОМЕР_2 (а.с. 20 зворот). Факт перерахування коштів відповідачу на суму 3630 грн підтверджується наданою АТ КБ «ПриватБанк» довідкою та випискою по рахунку ОСОБА_1 про зарахування коштів (а.с. 125-126). Відтак, твердження відповідача про неотримання коштів спростовується наявними в матеріалах справи доказами.
19.11.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено Договір факторингу № 1911, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 75783191 від 25.05.2021 року, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 (а.с. 21-23).
Відповідно до Реєстру прав вимог № 3 від 19 листопада 2021 року, до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором у сумі 12037,02 грн, із яких: 3630 грн - сума заборгованості за тілом, 8407,02 грн - сума заборгованості за процентами.
В подальшому, 03.04.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 75783191 від 25.05.2021 року, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 (а.с. 26-28).
Пунктом 1.1 Договору факторингу встановлено, що за цим договором фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі заборгованостей (Додаток № до цього Договору). Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги).
Відповідно до реєстру заборгованостей від 03.04.2023 року до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором у сумі 12037,02 грн, із яких: 3630 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8407,02 грн - сума заборгованості за відсотками.
Таким чином, до позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшло право вимоги до відповідача за договором позики - позивач є належним кредитором та отримав дійсне право вимоги за договором № 75783191 від 25.05.2021 року.
Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості, строку, за яким провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Договором позики №75783191 від 25.05.2021 року вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 11 467,83 грн, яка складається із:
- 3 630 грн – заборгованість за тілом позики;
- 7 837,83 грн – заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами (а.с. 5-7). Розрахунок здійснено за період з 25.05.2021 по 28.05.2025 року. Також вбачається відмітка про оплату процентів 23.06.2021 року на суму 830,97 грн, однак відомостей про те, що така операція була виконана позичальником в рахунок погашення заборгованості (сплати процентів), а не виключно внутрішнім бухгалтерським проведенням, які б свідчили про фактичну сплату боргу боржником реальним надходженням коштів, суду не надано. Відтак, характер цього надходження визначається виключно внутрішнім бухгалтерським проведенням, а не реальною оплатою з боку клієнта.
Детального розрахунку нарахувань відсотків за кредитним договором суду не надано.
Розрахунок заборгованості первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в матеріалах справи також відсутній.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстро- ченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За правилом статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовий розгляд відбувається на засадах змагальності.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом установлено, що ОСОБА_1 уклав договір позики та отримав від первісного кредитора кредитні кошти на суму 3630 грн, відповідно до умов укладеного договору шляхом зарахування на банківську картку позичальника, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, доказів протилежного суду не надано, при цьому позивач на підставі договору факторингу набув право грошової вимоги до відповідача за договором позики, який в свою чергу не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач прохає стягнути на свою користь.
Так, позивач, окрім основної суми боргу в розмірі 3630 грн, просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за договором позики у розмірі 7837,83 грн.
Разом з тим, суд не може погодитися із розміром заборгованості за нарахованими відсотками з огляду на наступне.
Як установлено судом, відповідачу було надано кредит (позику) в сумі 3630 грн, строком на 30 днів, тобто до 24.06.2021 року (дата повернення позики (останній день), дата надання позики 25.05.2021 року, а відповідач у свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки на умовах Договору.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем за період з 25.05.2021 року по 28.05.2025 року, проценти нараховувались починаючи із наступного дня після видачі кредиту 26.05.2021 року по 22.09.2021 року включно, за базовою процентною ставкою (1,99 % згідно п. 2.3 Договору).
Розрахунок первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суду не надано.
Враховуючи, що строк кредитування був погоджений сторонами строком на 30 днів (кінцевий строк користування позикою (строк договору)/дата повернення позики 24.06.2021 року), доказів того, що позичальник ініціював продовження строку, а також зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять, а відтак розмір відсотків підлягає перерахуванню.
Таким чином, за простими математичними розрахунками, розмір процентів відповідно до умов договору, які слід стягнути з відповідача на користь позивача за користування кредитом за 30 календарних днів становить 2167,11 грн, які розраховані судом таким чином: 3630 грн (сума позики) х 1,99% (проценти за користування позикою) х 30 днів (строк позики).
Власного розрахунку (контррозрахунку) за кредитним договором відповідачем надано не було.
Таким чином, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначивши суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного строку кредитування, вважає за необхідне стягнути з відповідача, на користь позивача заборгованість за основною сумою боргу, що становить 3630 грн та правомірно нараховані відсотки за 30 днів строку кредитування, що становить 2167,11 грн.
Щодо твердження відповідача про застосування пільг як військовослужбовцю та учаснику бойових дій в частині нарахування процентів за кредитними зобов`язаннями суд зазначає наступне.
Згідно п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. 
Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». 
У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. 
На це також вказав у своїй постанові від 4 вересня 2024 року Верховний Суд у справі 426/4264/19.
Відтак, такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військово- зобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. 
Разом з тим, матеріали справи не містять відповідних документів як доказів звільнення ОСОБА_1 від нарахування процентів за користування кредитом в розумінні пункту 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».
Надане відповідачем посвідчення учасника бойових дій від 03 липня 2020 року є документом, що підтверджує наявність у ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та права на пільги відповідно до положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Однак до такого посвідчення не додано один із документів, який підтверджує період проходження військової служби (зокрема військовий квиток). При цьому надана суду довідка про проходження відповідачем служби в СБУ без зазначення конкретних періодів (із зазначенням дати початку) такого проходження (зокрема на момент укладення спірного кредитного договору та нарахування відсотків) не заслуговує на увагу.
Водночас положення Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не містять норм, які б звільняли позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з наявністю у нього статусу учасника бойових дій.
Доводи відповідача про застосування до спірних правовідносин пункту 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є безпідставними та необґрунтованими, оскільки положення цього закону стосуються виключно мобілізованих позичальників, до того ж згідно з п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» про ненарахування штрафних санкцій, пені та проценти за користування кредитом військовослужбовцям є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає.
Таким чином, оскільки відповідачем не долучено до матеріалів цивільної справи доказів, які підтверджують проходження військової служби в період з 26.05.2021 по 24.06.2021 року (період нарахованих процентів в межах 30-денного строку кредитування за договором позики №75783191), суд вважає, що такі проценти за договором позики підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Із урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики № 75783191 у розмірі 5797,11 грн, із яких: 3630 грн – сума заборгованості за основним боргом, 2167,11 грн – сума заборгованості за процентами.
В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Щодо застосування строку позовної давності суд зазначає таке.
Так, Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». 
Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24:00 год. 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». 
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який Указами Президента України неодноразово продовжувався. 
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX, який набрав чинності 17 квітня 2022 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Закон України №4434-ІХ від 14.05.2025 року «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного України щодо поновлення перебігу позовної давності», яким виключено пункт 19 «Прикінцевих та перехідних положень» щодо призупинення строків позовної давності, набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 04.09.2025 року. 
Таким чином, у період з 02 квітня 2020 року по 04 вересня 2025 року строки позовної давності були зупинені, і звернення позивача з даним позовом (вхідний документ суду 02.06.2025 року) вчинено в межах строку позовної давності, а тому підстав для застосування строку позовної давності суд не вбачає.
При вирішенні питання щодо понесених сторонами судових витрат, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Так, за правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Судом установлено, що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Позовні вимоги позивача задоволено частково. Заявлені позовні вимоги на суму 11 467,83 грн, а задоволено на 5797,11 грн.
Із урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача, необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 1224,55 грн (виходячи з розрахунку: 5797,11 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн (сума витрат) / 11467,83 грн (розмір заявлених позовних вимог).
Крім цього, згідно частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 статті 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представником позивача заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме витрат на правничу допомогу у розмірі 3500 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: Договір про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року, укладеного між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною; Витяг з Акту №11-П від 30.04.2025 року приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 року, із зазначенням детальним описом наданих послуг та їх вартості; Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, та платіжну інструкцію про оплату наданих послуг.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Сторони в п. 4.1 Договору про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 року визначили, що клієнт сплачує на користь адвоката винагороду, зокрема, за вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів по малозначній справі для формування позовної заяви - 500 грн та підготовку/складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі - 3000 грн, що разом складає 3500 грн. 
Відповідно до Витягу з Акту №11-П від 30.04.2025 року про приймання-передачі наданої правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги №01-11/2024 від 01.11.2024 року вбачається, що адвокатом надано позивачу професійну правничу допомогу, зокрема за вивчення/збір документації та підготовка/складання позовної заяви до відповідача – вартість зазначених послуг складає 3500 грн, яка була сплачена ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ».
Згідно правового висновку, викладеного у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Таким чином, аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, враховуючи складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає заявлені позивачем витрати обґрунтованими, такими, що відповідають критерію розумності, складності та конкретним обставинам справи. Підстав для зменшення вказаних витрат на правову допомогу суд не вбачає, а тому вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу.
При цьому, враховуючи, що позов задоволено частково, то відповідно і розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Із урахуванням зазначеного, із відповідача на користь позивача, підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 1769,29 грн (виходячи з розрахунку: 5797,11 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 3500 грн (сума витрат на правничу допомогу) / 11467,83 грн (розмір заявлених позовних вимог).
Керуючись статтями 12, 13, 81, 133, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України; статтями 526, 612, 625, 629, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд  
У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості за договором позики № 75783191 від 25.05.2021 року в розмірі 5797,11 (п`ять тисяч сімсот дев`яносто сім гривень одинадцять копійок) гривень, яка складається із:
- 3630 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 
- 2167,11 грн – заборгованість за відсотками.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судовий збір у розмірі 1224,55 (одна тисяча двісті двадцять чотири гривні п`ятдесят п`ять копійок) гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 1769,29 (одна тисяча сімсот шістдесят дев`ять гривень двадцять дев`ять копійок) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Полтавського апеляційного суду.
Сторони:
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .  

Суддя