Справа № 954/225/26
Номер провадження 2/954/1623/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року	с-ще Нововоронцовка	

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі: головуючого судді Гончаренка О.В., за участю секретаря судового засідання Посохіної О.Ю., розглянувши у судовому засіданні в селищі Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 , про звільнення майна з-під арешту, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", треті особи: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 , про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-725/11 від 20.10.2011 р. було задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (Поручителя по кредитному зобов`язанню) та стягнуто заборгованість за кредитним договором від 11.05.2007 р. №1 4.11949 в розмірі 2140182,93 грн. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 21.11.2011 р. рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-725/11 від 20.10.2011 р. змінено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (Поручителя за кредитним зобов`язанням) заборгованість за кредитною угодою №14.11949 від 11.05. 2007 р., яка станом на 24 січня 2011 р. склала 256598,22 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 2038031,36 грн., з яких 142974,29 дол. США або 1128425,05 грн. за тілом кредиту, 66898,10 дол. США або 531338,16 грн. сума заборгованості за відсотками користування кредитними коштами, 24295,26 дол. США або 192965,10 грн. пеня за неналежне виконання боргових зобов`язань, заборгованість з комісії -23330,57 дол. США або 185303,05 грн. У стягнені з відповідачів штрафу у розмірі 102151 грн.57 коп., відмовлено. 11.03.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 2038031,36 грн. Жовтневим відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя було відкрито виконавче провадження № 44216470 з примусового стягнення з ОСОБА_2 суми боргу на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 2 038 031,36 грн. З метою забезпечення реального виконання рішення 05.09.2014 державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника. 21.10.2014 зазначене виконавче провадження було закінчено на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, в Єдиному реєстрі боржників наявний запис про заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» та накладений арешт на все майна в рамках виконання виконавчого провадження № 44216470.
У Відзиві на позовну заяву представник Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" зазначив, що арешт на все майно позивачки був накладений 05.09.2014 державним виконавцем у межах виконавчого провадження № 44216470 з метою забезпечення виконання рішення суду про стягнення боргу на користь банку. Враховуючи обставини справи та те, що основне зобов`язання позичальника було припинено в межах процедури банкрутства, АТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині звільнення майна з-під арешту, накладеного в рамках примусового виконання виконавчого провадження № 44216470. Також просить розглянути справу у відсутності представника позивача.
Треті особи у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли підтвердження, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
11 травня 2007 року між ОСОБА_3 (третьою особою за Позовною заявою, Позичальник – за кредитною угодою) та АТ КБ «ПриватБанком» (Відповідачем за позовом, Банк – за кредитною угодою) була укладена Кредитна угода № 14.11949.
В якості забезпечення виконання Позичальником - ОСОБА_3 своїх зобов`язань за Кредитною угодою № 14.11989 від 11.05.07 року перед Банком між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 (Позивачем по справі) 11 травня 2007 був укладений договір поруки. 
Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-725/11 від 20.10.2011 р. було задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (Поручителя по кредитному зобов`язанню) та стягнуто заборгованість за кредитним договором від 11.05.2007 р. №1 4.11949 в розмірі 2140182,93 грн.
Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 21.11.2011 р. рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-725/11 від 20.10.2011 р. змінено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (Поручителя за кредитним зобов`язанням) заборгованість за кредитною угодою №14.11949 від 11.05. 2007 р., яка станом на 24 січня 2011 р. склала 256598,22 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 2038031,36 грн., з яких 142974,29 дол. США або 1128425,05 грн. за тілом кредиту, 66898,10 дол. США або 531338,16 грн. сума заборгованості за відсотками користування кредитними коштами, 24295,26 дол. США або 192965,10 грн. пеня за неналежне виконання боргових зобов`язань, заборгованість з комісії -23330,57 дол. США або 185303,05 грн. У стягнені з відповідачів штрафу у розмірі 102151 грн.57 коп., відмовлено. 
11.03.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 2038031,36 грн. Жовтневим відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя було відкрито виконавче провадження № 44216470 з примусового стягнення з ОСОБА_2 суми боргу на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 2 038 031,36 грн.
З метою забезпечення реального виконання рішення 05.09.2014 державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника. 
21.10.2014 зазначене виконавче провадження було закінчено на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.05.2020 року по справі №12/5009/1430/11 підприємницька діяльність Фізичної особи ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_2 була припинена. Провадження у справі про неплатоспроможність Фізичної особи ОСОБА_3 , ІІПН НОМЕР_3 закрите.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.05.2023 року по справі № 12/5009/1430/11 було роз`яснено, що в силу приписів статті 90 та статті 133 Кодексу України з питань банкрутства вимоги конкурсних кредиторів, та виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню, а вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, поштова адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, а також не задоволені через недостатність майна боржника у справі 12/50091430/11 вважаються погашеними. 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/102/22 від 13.03.2023 року встановлено, що в зв`язку з наявністю вищезазначеної ухвали Господарського суду Запорізької області, погашенням основного зобов`язання ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «Приватбанк» юридична невизначеність у відношеннях між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відсутня, а тому додатково звертатись до суду з питання визнання договору поруки між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) припиненою не потрібно. 
Згідно із Інформації № 478043622 від 20.05.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що щодо майна ОСОБА_2 наявне обтяження - арешт на все нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 44216470, виданий 05.09.2014 року
Відповідно до частини третьої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-18, 19-1 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.
Стаття 40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
У силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У даній ситуації наявність існуючого арешту, накладеного 05.09.2014 року у виконавчому провадженні № 44216470 головним державним виконавцем Жовтневого ВДВС ЗМУЮ Божко К.І., враховуючи, що 21.10.2014 зазначене виконавче провадження було закінчено, а стягував не заперечує щодо зняття арешту з майна, перешкоджає позивачці в реалізації своїх прав і інтересів, тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 4, 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 , про звільнення майна з-під арешту – задовольнити.
Зняти арешт з майна, належного ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного 05.09.2014 року у виконавчому провадженні № 44216470 головним державним виконавцем Жовтневого ВДВС ЗМУЮ Божко К.І.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 03.07.2026 року.

Суддя	О.В. Гончаренко