ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
"14" травня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/5343/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши заяву ОСББ «ЕКОНОМІЧНИЙ 5» (вх.№2-857/26 від 04.05.2026) про ухвалення додаткового рішення у справі №916/5343/25,
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЕКОНОМІЧНИЙ 5" (65049, місто Одеса, провул. Економічний, буд. 5; код ЄДРПОУ 40991753);
до відповідачів 1. Одеської міської ради (65026, місто Одеса, площа Біржова, буд. 1; код ЄДРПОУ 26597691);
2.Виконавчого комітету Одеської міської ради (65026, місто Одеса, площа Біржова, буд. 1; код ЄДРПОУ 04056919)
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Департамент комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, код ЄДРПОУ 26302595);
про усунення перешкод у здійсненні права власності,- 

ВСТАНОВИВ:
Суть спору: 30.12.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№5487/25) ОСББ "ЕКОНОМІЧНИЙ 5" до відповідачів - Територіальної громади міста Одеси, в особі Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності співвласниками багатоквартирного будинку нежитловим підвальним приміщенням шляхом визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності за територіальною громадою в особі Одеської міської ради та виключення, даного приміщення з переліку об`єктів нерухомого майна, що підлягають реєстрації за Одеською міською радою.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що існування спірної реєстрації права власності за відповідачем на нежитлове підвальне приміщення перешкоджає ОСББ реалізації свого права власності на дане приміщення, яке наявне в останнього в силу Закону (володіння, користування та розпорядження майном його співвласниками).
Ухвалою суду від 05.01.2026 провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
08.01.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи (вх.№530/26).
У судовому засіданні 02.02.2026, за участі представників сторін, суд без оформлення окремого процесуального документа постановив ухвалу, якою задовольнив усне клопотання відповідача про відкладення та відклав підготовче засідання на 26.02.2026 о 12:30.
06.02.2026 до суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№4541/26).
24.02.2026 до суду від позивача надійшли пояснення (вх.№6558/26).
У судовому засіданні 26.02.2026, за участі представників сторін, суд без оформлення окремого процесуального документа, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 02.04.2026 о 14:30.
01.04.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника (вх.№11335/26).
Судове засідання 02.04.2026 не відбулось, з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою суду від 02.04.2026 розгляд справи №916/5343/25 призначено на 16.04.2026.
У судовому засіданні за участі представників сторін, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в судовому засіданні, що відбудеться 27.04.2026 о 12:30.
Рішенням суду від 27.04.2026 позов задоволено частково, усунуто перешкоди у здійсненні права власності співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, провулок Економічний 5, в особі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЕКОНОМІЧНИЙ 5" нежитловим підвальним приміщенням №501, загальною площею 89,8 м2, що розташоване за адресою: м. Одеса, провулок Економічний 5, шляхом визнання незаконним та скасування рішення №27851027 від 22.07.2009 про реєстрацію права власності за територіальною громадою міста в особі Одеської міської ради на нежитлове підвальне приміщенням №501, загальною площею 89,8 м2, що розташоване за адресою: м. Одеса, провулок Економічний 5.
04.05.2026 до суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №916/5343/25, в якій позивач просить суд стягнути з відповідачів у рівних частинах за рахунок коштів місцевого бюджету судові витрати, які становлять суму 100 000,00 грн (вх.№2-857/26).
Розглянувши заяву ОСББ «ЕКОНОМІЧНИЙ 5» (вх.№2-857/26 від 04.05.2026) про ухвалення додаткового рішення у справі №916/5343/25, суд зазначає наступне:
Із наявних у матеріалах справи документів, судом було встановлено, що 01.12.2025 між ОСББ «ЕКОНОМІЧНИЙ 5», в особі голови правління Ольги Москаленко (Клієнт) та Адвокатським бюро «БОРОГАН» (Адвокатське бюро) укладено Договір про надання правничої допомоги (Договір), згідно п. 1.1 Договору, Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.
Відповідно до п. 2.1. якого Адвокатське бюро на підставі звернення Клієнта приймає на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надати Клієнту правничу допомогу у представництві інтересів Клієнта по справі за позовом Клієнта до Одеської міської ради та до Виконавчого комітету Одеської міської ради поро усунення перешкод у здійсненні права власності щодо нежитлового підвального приміщення №501, загальною площею 89,8 кв.м, що розташоване за адресою м. Одеса, пров. Економічний, 5. 
Згідно з п. 4.1 Договору, за надання правничої допомоги, яка є предметом Договору, згідно пункту 2.1 цього Договору та об`єму наданих послуг, які зазначені у пункті 2.5 цього Договору, Адвокатському бюро Клієнт сплачує грошову винагороду у розмірі 100 000,00 грн.
29.04.2026 між ОСББ «ЕКОНОМІЧНИЙ 5» та Адвокатським бюро підписано акт приймання-передачі виконаної роботи до Договору про надання правничої допомоги від 01.12.2025 (Акт).
Згідно з Актом, у відповідності до вимог пунктів 2.1., 4.1 Договору про надання правничої допомоги від 01.12.2025, Адвокатським бюро виконані, а Клієнтом прийняті наступні роботи – вивчення документів, усна консультація, ознайомлення з актуальною судовою практикою в подібних правовідносинах, формування та узгодження правової позиції, підготовка та подача позовної заяви, участь у судових засіданнях.
Всього за виконану роботу Клієнт зобов`язується перерахувати на рахунок Адвокатського бюро винагороду узгоджену в п. 4.1 Договору про надання правничої допомоги, розмір якої буде зараховано на рахунок Клієнта, протягом 5-ти робочих днів після надходження даних коштів.
У Клієнта претензій до якості виконаних робіт немає.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
- попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
- визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з 1) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та 2) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;
- розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Відповідно до частин першої, третьої статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною четвертою статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частинами першою, другою статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
В силу приписів частини третьої статті 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 ГПК України).
Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 3 статті 244 ГПК України встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Суд зазначає, що представництво інтересів відповідача у даній справі здійснював адвокат Адвокатського бюро «Бороган» - Бороган В.В. відповідно до ордеру серія ВН №1633757.
Згідно ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 вказаної статті).
При цьому слід зазначити, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Між тим відповідачами до суду не було подано заяви, в якій би зазначалося про неспівмірність заявлених позивачем до відшкодування витрат на правничу допомогу понесених ним у зв`язку з розглядом справи №916/5343/25.
Так суд зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю, водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04).
У постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У постанові від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що: «вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір, з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 3 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення (постанова ВПВС від 26.06.2024 у справі №686/5757/23).
Таким чином, враховуючи викладене, вирішуючи питання про стягнення судових витрат за надання правової допомоги, проаналізувавши надані докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу на предмет їх відповідності критеріям визначення розміру витрат на правничу допомогу, враховуючи наявність договору, акту про надання послуг та їх зміст, права та обов`язки за ними, порядку обчислення таких послуг, а також визначення розміру гонорару, з урахуванням критеріїв розумності і реальності таких витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, співмірності зі складністю справи, ціною позову та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), зважаючи на конкретні обставини справи, а також керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд вважає, що співмірним та обґрунтованим розміром понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає відшкодуванню за рахунок позивача, є 5000,00 грн. На переконання суду, відшкодування витрат на правову допомогу саме в такому розмірі, у даній конкретній справі, цілком відповідає критеріям визначеним ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Окремо суд зазначає, що відповідно до п. 1.1. Положення про Виконавчий комітет Одеської міської ради (далі Положення), що затверджене рішенням Одеської міської ради від 15.09.2021 р. №535-VІІ «Про затвердження Положення про Виконавчий комітет Одеської міської ради у новій редакції», Виконком Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради, який створюється Одеською міською радою на період її повноважень відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування», Статуту територіальної громади міста Одеси та Регламенту ради. Після закінчення повноважень ради Виконком Одеської міської ради здійснює свої повноваження до формування його нового складу.
Згідно з п. 1.3. Положення Виконавчий комітет Одеської міської ради, є юридичною особою, має гербову печатку, бланки та штампи, має рахунки в органах Державної казначейської служби України та в установах банків, набуває від свого імені майнові та особисті немайнові права, несе обов`язки, може бути позивачем і відповідачем в судах, зокрема звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Фінансування видатків Виконкому ОМР здійснюється за рахунок коштів бюджету Одеської міської територіальної громади (п. 1.4. Положення).
Таким чином фінансові ресурси Одеської міської територіальної громади закріплено за виконавчими органами Одеської міської ради, які є розпорядниками коштів місцевого бюджету та саме до їх повноважень віднесено виконання місцевого бюджету.
Відтак, з урахуванням того, що Одеська міська рада, не є розпорядником коштів місцевого бюджету міста Одеси та не має рахунків в органах державного казначейства, суд вважає, що з метою реального виконання рішення суду у даній справі, стягнення присуджених витрат на правничу допомогу слід здійснювати з рахунку розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Одеси - Виконавчого комітету Одеської міської ради.

Керуючись ст. ст.123, 126, 129, 221, 232-235, 244 ГПК України, суд
УХВАЛИВ:
1.Заяву ОСББ «ЕКОНОМІЧНИЙ 5» (вх.№2-857/26 від 04.05.2026) про ухвалення додаткового рішення у справі №916/5343/25 – задовольнити частково.
2.Стягнути з Одеської міської ради (65026, місто Одеса, площа Біржова, буд. 1; код ЄДРПОУ 26597691) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЕКОНОМІЧНИЙ 5" (65049, місто Одеса, провул. Економічний, буд. 5; код ЄДРПОУ 40991753) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500/дві тисячі п`ятсот/грн 00 коп. – шляхом стягнення грошових коштів з рахунків Виконавчого комітету Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Біржова, буд. 1; код ЄДРПОУ 04056919).
3.Стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Біржова, буд. 1; код ЄДРПОУ 04056919) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЕКОНОМІЧНИЙ 5" (65049, місто Одеса, провул. Економічний, буд. 5; код ЄДРПОУ 40991753) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500/дві тисячі п`ятсот/грн 00 коп.
4.У задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України

Додаткове рішення суду складено та підписано 14.05.2026 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська