П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/20416/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк Микола Федорович 
Суддя-доповідач - Боровицький О. А. 
26 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Боровицького О. А. 
суддів: Ватаманюка Р.В.  Курка О. П. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,
представника позивача: Сіри А.В.,
представника відповідача: Лісової Н.Ш. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції архітектури та містобудування України в якому просила:
- визнання протиправними дії державної інспекції архітектури та містобудування України ( ДІАМ) щодо проведення позапланової перевірки 24.02.2025 та складення акту за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 6 від 24.02.2025;
- визнання протиправним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 24.02.2025;
- визнання протиправними дії державної інспекції архітектури та містобудування України ( ДІАМ) щодо проведення позапланової перевірки 09.07.2025 та складення акту за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 29 від 09.07.2025.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити її.
Представник відповідача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги позивача та просила суд залишити її без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року - без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно наказу Державної інспекції архітектури та містобудування України, відповідача у справі, від 06.02.2025 року №26 було призначено позапланову перевірку на об`єкті будівництва за адресою: вул.Велика Бердичівська, 28/1 міста Житомир, який є пам`яткою архітектури місцевого значення.
Як зазначено в даному наказі, копія якого долучена до справи та досліджена судом, проведення вказаної перевірки зумовлено необхідністю перевірки виконання позивачем вимог припису про усунення про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 21.10.2024 року.
Суд вважає безпідставними і такими, що не підлягають врахуванню доводи представника позивача про проведення в період з 08.10.2024 року по 21.10.2024 року відповідачем позапланової перевірки з порушеннями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності перевірки на вказаному об`єкті.
Безпідставними є також доводи представника позивача щодо протиправності висновків уповноваженої особи відповідача про проведення будівельних робіт з реконструкції підвального приміщення, зроблених за результатами такої перевірки та наведеними у приписі від 21.10.2024 року про усунення виявлених порушень.
Згідно до вимог статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до позовних вимог позивача правомірність проведення відповідачем перевірки в період з 08.10.2024 року по 21.10.2024 року та правомірність припису відповідача від 21.10.2024 року про усунення виявлених порушень позивачем не оскаржується, а таму не є предметом судового розгляду.
Крім того, жодних доказів щодо визнання вказаного припису Відповідача від 21.10.2024 року про усунення виявлених порушень протиправним в установленому порядку та скасування суду станом на день судового розгляду не надано.
При вирішенні спору в цій частині позовних вимог суд враховує, що процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками, сертифікованими відповідальними виконавцями робіт, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт врегульовано правовими нормами Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 (надалі - Порядок № 553).
Як зазначено в пункті 5 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Відповідно до вимог пункту 7 цього ж Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, а перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю є самостійною підставою для проведення позапланової перевірки.
Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів.
Судом встановлено та визнається сторонами, що позивач була повідомлена про проведення такої перевірки з 11.02.2025 року по 24.02.2025 року.
Більш того, враховуючи заяву позивача від 12.02.2025 року, відповідачем вказана перевірка була розпочата 19.02.2025 року з метою забезпечення права позивача на участь в такій перевірці, та проведена за участі позивача ( а.с.87 т.2).
Судом встановлено та визнається сторонами, що під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю пред`явила позивачу службове посвідчення та надала копію направлення для проведення позапланової перевірки.
Як зазначено в акті перевірки, в ході вказаної позапланової перевірки було встановлено, що вимоги припису від 21.10.2024 року позивачем не виконано.
Позивач "не надала дозвільних документів, які підтверджують право на виконання будівельних робіт на об`єкті за адресою: вул. Велика Бердичівська, 28/1, м. Житомир, будинок, який є пам`яткою архітектури місцевого значення, наказ МКТ від 07 вересня 2021 року №716, охоронний номер №4405-Жт". Відсутність таких дозвільних документів підтверджено в ході опрацювання 24.02.2025 року уповноваженою особою відповідача Реєстру будівельної діяльності (а.с.101-116 т.2).
Безспірно, відповідачем в приписі від 21.10.2024 року від позивача вимагалося усунути у встановленому законодавством порядку допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті за адресою: вул. Велика Бердичівська, 28/1, м. Житомир, будинок, який є пам`яткою архітектури місцевого значення, наказ МКТ від 07 вересня 2021 року №716, охоронний номер №4405-Жт., шляхом оформлення документів, які дають право на виконання будівельних робіт у термін до 23.12.2024 року (а.с.59-61 т.2).
Вказана вимога відповідача позивачем станом на 19.02.2025 року (на день проведення перевірки) та станом на 24.02.2025 року (на день опрацювання Реєстру будівельної діяльності) не була виконана, що не заперечується представником позивача.
Як зазначено в абзаці 1 частини 10 статті 22-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (надалі - Закон № 3038-VI) відомості, що містяться в електронній системі, є достовірними, а також відкритими і загальнодоступними, крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків, персональних даних, зазначених у документі, що посвідчує особу, місця проживання фізичної особи, договорів про надання послуг, висновків про технічну прийнятність згідно із Законом України "Про надання будівельної продукції на ринку", документів, поданих фізичними та юридичними особами для отримання послуг, визначених цим Законом, та іншої інформації, перелік якої визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку ведення електронної системи.
Реєстр будівельної діяльності є компонентом електронної системи, який забезпечує створення, збирання, накопичення, обробку, захист, облік інформації, в тому числі документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт (частина 1 статті 22-2 цього ж Закону № 3038-VI).
Суд ще раз наголошує про безпідставність доводів представника позивача щодо протиправності припису відповідача від 21.10.2024 року та щодо відсутності підстав для виконання такого припису.
Припис відповідача від 21.10.2024 року позивачем в установленому порядку не оскаржено, його протиправність не встановлена і припис в установленому порядку не скасовано.
Доводи позивача та його представника щодо протиправності такого припису не можуть ототожнюватися із визнанням такого припису протиправним та скасування в установленому порядку.
Суд не дає оцінку результатам перевірки, відображеним в акті перевірки від 21.10.2024року, щодо виявлених порушень, їх відповідності чи не відповідності вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності, тощо так як такі результати перевірки відповідно до позовних вимог позивача не є предметом судового розгляду в межах даної справи в розумінні вимог статті 9 КАС України.
Зазначене дає підстави суду зробити висновок, що позовні вимоги позивача в цій частині позову не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.
ІІ. Правомірність припису Державної інспекції архітектури та містобудування України про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 24.02.2025 року.
Як вже зазначалося судом, уповноважено особою відповідача за участі позивача та представника Управління державного архітектурного-будівельного контролю Житомирської міської ради в період з 19.02.2025 року по 24.02.2025 року була проведена позапланова перевірка на об`єкті будівництва за адресою: вул. Велика Бердичівська, 28/1 міста Житомир, який є пам`яткою архітектури місцевого значення. За результатами такої перевірки позивачу було винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 24.02.2025 року.
Відповідачем в приписі від 24.02.2025 року було зазначено, що позивачем не виконано вимоги припису від 21.10.2024року про надання дозвільних документів на підтвердження права виконання будівельних робіт на вказаному об`єкті будівництва, а тому від позивача вимагалося усунути у встановленому законодавством порядку допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті за адресою: вул. Велика Бердичівська, 28/1, м. Житомир, будинок, який є пам`яткою архітектури місцевого значення, наказ МКТ від 07 вересня 2021року №716, охоронний номер №4405-Жт., шляхом приведення підвального приміщення у попередній стан, що існував до початку самочинного будівництва, у термін до 24.04.2025 року (а.с.132-134 т.2).
Безспірно, в розумінні вимог статті 34 Закону №3038-VI Замовник має право виконувати будівельні роботи після отримання документів, що надають право на виконання будівельних робіт.
Приписами части 7 статті 34 Закону №3038-VI прямо передбачено, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Як вже зазначалося судом, результати перевірки, що відображені в приписі від 21.10.2024 року, засвідчили, що на об`єкті за адресою: вул. Велика Бердичівська, 28/1, м.Житомир, будинок, який є пам`яткою архітектури місцевого значення, наказ МКТ від 07 вересня 2021 року №716, охоронний номер №4405-Жт., мали місце будівельні роботи без оформлення документів, які дають право на виконання таких будівельних робіт.
В обґрунтування протиправності вказаного припису відповідача, представником позивача в судовому засіданні зазначено, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 406, якими затверджено Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, засвідчують про відсутність обов`язку у позивача здійснювати спірні роботи в підвальному приміщенні спірного об`єкта виключно за наявності дозвільних документів.
Безспірно, на виконання вимог частини 2 статті 34 Закону N 3038-VI постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 406 затверджено Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію (надалі - Порядок № 406).
Вказаний Порядок № 406 містить перелік окремих робіт з переобладнання та перепланування (в тому числі реконструкції, капітального ремонту внутрішніх систем) жилих та нежилих будинків, які не потребують документів, що дають право на їх виконання.
Разом з тим, представник позивача не врахувала, що статус будівлі за адресою: вул. Велика Бердичівська, 28/1, м.Житомир, що є пам`яткою архітектури місцевого значення, а тому в розумінні примітки 1 до цього Порядку № 406 виключає можливість застосування до спірних відносин положень цього Порядку.
Одночасно суд частково погоджується із доводами представника позивача, що акт перевірки від 24.02.2025 року, що слугував підставою для внесення припису від 24.02.2025 року, не містить переліку порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме не зазначені які будівельні роботи без дозвільних документів на вказаному об`єкті проводилися позивачем.
Разом з тим, суд враховує, що перелік порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, в тому числі перелік будівельних робіт, які проводилися на вказаному об`єкті позивачем без дозвільних документів, наведені в акті перевірки від 21.10.2024 року.
Результати такої перевірки позивачем не оскаржуються. Вказана позапланова перевірка проводилася саме з метою перевірки усунення таких виявлених порушень.
Суд зазначає, що в розумінні вимог частини 7 статті 34 Закону №3038-VI виконання будівельних робіт, перелічених в акті перевірки від 21.10.2024 року, без відповідних дозвільних документів, передбачених цією статтею, вважається самочинним будівництвом.
Суд враховує, що відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 41 Закону N 3038-VI, підпункту 3 пункту 11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.
Зазначене дає підстави суду з урахуванням вимог ст.2 КАС України зробити висновок, що Відповідач в особі посадової особи при винесені оскаржуваного припису від 24.02.2025 року діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Таким чином, позовні вимоги позивача в цій частині позову не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.
ІІІ. Правомірність дій державної інспекції архітектури та містобудування України ( ДІАМ) щодо проведення позапланової перевірки 09.07.2025 та складення акту за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 29 від 09.07.2025.
Судом встановлено та визнається сторонами, що згідно наказу Державної інспекції архітектури та містобудування України, відповідача у справі, від 06.05.2025 року №103 було призначено позапланову перевірку на об`єкті будівництва за адресою: вул. Велика Бердичівська, 28/1 міста Житомир, який є пам`яткою архітектури місцевого значення.
Як зазначено в даному наказі, копія якого долучена до справи та досліджена судом, проведення вказаної перевірки зумовлено необхідністю перевірки виконання позивачем вимог припису про усунення про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 24.02.2025(а.с.144 т.2). 
Судом встановлено та визнається сторонами, що позивач була повідомлена про проведення такої перевірки з 14.05.2025 року по 27.05.2025 року.
Заява позивача від 14.05.2025 року, копія якої долучена до позову та досліджена судом, підтверджує, що позивач належним чином та своєчасно була повідомлена про вказану перевірку (а.с.149 т.2).

Судом встановлено та визнається сторонами, що позивач була відсутня на об`єкті будівництва за адресою: вул. Велика Бердичівська, 28/1 міста Житомир, що перешкоджало проведенню такої перевірки і уповноваженою особою відповідача було розцінено як недопущення на об`єкт будівництва, про що був складений відповідний акт та внесено відповідний припис позивачу від 19.05.2025 року (а.с.150-153 т.2).
Правомірність призначення такої перевірки та правомірність внесення припису від 19.05.2025 року Позивачем не оскаржується і відповідно до вимог ст.9 КАС України не є предметом спору в межах даної справи.
Судом встановлено та визнається сторонами, що згідно наказу Державної інспекції архітектури та містобудування України, відповідача у справі, від 19.06.2025 року №140 було призначено позапланову перевірку на об`єкті будівництва за адресою: вул. Велика Бердичівська, 28/1 міста Житомир, який є пам`яткою архітектури місцевого значення.
Як зазначено в даному наказі, копія якого долучена до справи та досліджена судом, проведення вказаної перевірки зумовлено необхідністю перевірки виконання позивачем вимог припису про усунення про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 19.05.2025 року (а.с.161 т.2).
Судом встановлено та визнається сторонами, що позивач була повідомлена про проведення такої перевірки з 30.06.2025 року по 09.07.2025 року та була присутня при її проведенні.
Судом встановлено та визнається сторонами, що під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю пред`явила позивачу службове посвідчення та надала копію направлення для проведення позапланової перевірки.
Як зазначено в акті перевірки від 09.07.2025 року, в ході вказаної позапланової перевірки було встановлено виконання позивачем вимог припису від 19.05.2025 року та не виконання вимог припису від 24.02.2025 року (а.с.166-181 т.2).
В обґрунтування протиправності дій державної інспекції архітектури та містобудування України ( ДІАМ) щодо проведення позапланової перевірки 09.07.2025 та складення акту за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 29 від 09.07.2025 року, в позові та представником позивача в судовому засіданні зазначено, 24.02.2025 року не було встановлено факту виконання позивачем будівельних робіт без дозвільних документів, а тому підстави для проведення чергової позапланової перевірки були відсутні.
Безспірно, відповідно до вимог пункту 7 Порядку № 553 повторне проведення позапланової перевірки за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для раніше проведеної позапланової перевірки об`єкта будівництва чи суб`єкта містобудування, забороняється, крім випадків невиконання вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Разом з тим, представник позивача не врахувала, що в наказі Державної інспекції архітектури та містобудування України від 19.06.2025 року №140 прямо зазначено, що вказана позапланова перевірка зумовлена необхідністю перевірки виконання позивачем вимог припису про усунення про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 19.05.2025 року.
Безспірно, пунктами 16-20 Порядку №553 визначено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).
Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.
Представник позивача не врахувала, що приписами статті 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язків характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Водночас певні судження контролюючого органу про певні факти є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.
Верховний Суд у постанові від 03.11.2020 року (справа №814/162/16) дійшов висновку, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-який прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору.
Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 липня 2020 року у справі № 826/4/16 та від 23 вересня 2020 року у справі № 640/2911/19.
Зважаючи на викладене, а також враховуючи правову природу акта, складеного за наслідками здійсненого уповноваженими органами державного архітектурного контролю, колегія суддів не вбачає перешкод для поширення на спірні правовідносини вищенаведеної правозастосовної практики Верховного Суду, відповідно до якої акт перевірки не визнається правовим актом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, та відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України.
Зазначене свідчить, що висновки посадової особи відповідача, викладені в акті перевірки від 09.07.2025 року щодо стану дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності не є актом індивідуальної дії, який зумовлює виникнення будь-який прав і обов`язків для позивача.
Таким чином, позовні вимоги позивача в цій частині позову не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.
Одночасно суд зазначає про безпідставність доводів представника позивача, що позивачем не здійснювалися роботи, які наведені в акті перевірки від 21.10.2024 року, і що такі роботи не можна розцінювати як будівельні і що позивач не може вважатися замовником будівництва з огляду на таке.
Так, зокрема, як вже зазначалося судом, позивач відповідно до витягу із Державного реєстру речових право на нерухоме майно з 06.12.2022 року є власником підвального приміщення (кафе "Грот"), загальною площею 124 кв.м, за адресою: вул. Велика Бердичівська, 28/1 міста Житомир.
В розумінні вимог пункту 4 частини 1 статті 1 Закону №3038-VI замовник будівництва (далі - замовник) - фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт.
Крім того, як вже зазначалося судом, позивач не оскаржує ні дії відповідача, що мали місце під час проведення перевірки, за результатами якої був складений акт перевірки від 21.10.2024 року, ні припис від 21.10.2024 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Суд зазначає про безпідставність доводів представника позивача, що відповідачем при проведенні оскаржуваних позапланових перевірок були порушені строки на їх проведення, які зазначені в рішеннях Міністерства розвитку громад та територій України щодо погодження таких позапланових заходів, з огляду на наступне.
Так, у Міністерства розвитку громад та територій України наявні лише повноваження щодо погодження таких позапланових заходів, а не строків їх проведення.
Вимоги щодо строків проведення таких позапланових заходів визначені приписами Закону №3038-VI та Порядку № 553, які відповідачем при призначенні і проведенні спірних позапланових заходів відносно позивача були дотримані.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 13 грудня 2023 року (справа № 640/21210/19) прямо зазначив, що формальний недолік перевірки може мати місце лише тоді, коли він призвів до порушення процедурних гарантій суб`єкта містобудування, не спричинив наслідків, які унеможливили реалізацію останнім своїх прав, їх захист при проведенні перевірки. У даному випадку порушене право позивача бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю з 09.10.2019 до 10.10.2019 і за результатами перевірки отримати та ознайомитись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю.
В судовому засіданні підтверджено, що розбіжності в строках проведення позапланових заходів, які містилися в наказах відповідача і в погодженнях Міністерства розвитку громад та територій України, були зумовлені виключно зверненнями позивача про перенесення таких перевірок. Тобто, така неузгодженість була зумовлена необхідністю забезпечити право позивача на присутність при проведенні таких позапланових заходів і не призвела до порушення її прав.
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Щодо інших доводі, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Ватаманюк Р.В.    Курко О. П.