ЄУН 932/5289/25
 
Провадження № 2/932/2021/25
 
Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого – судді Петуніна І. В.,
за участю секретаря – Тимощук К. А.
позивач: ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС»,
представник позивача: Лановий Є. М.
відповідач: ОСОБА_1 
представник відповідача: адвокат Варбан О. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 17.11.2020 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит № 2052832, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.
10.08.2021 згідно умов Договору про відступлення прав вимоги № 06Т ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за вказаним Кредитним договором № 2052832 від 17.11.2020 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».
24.01.2922 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 1/15 у відповідності до умов якого згідно з Додатком № 1 позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит № 2052832 від 17.11.2020 в сумі 17801,59 грн, з яких: 5054,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 12339,99 грн – сума заборгованості за відсотками; 407,60 – сума заборгованості за комісією.
Відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит у строки, передбачені Кредитним договором № 2052832 від 17.11.2020.
Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором про споживчий кредит № 2052832 від 17.11.2020 в сумі 17801,59 грн, з яких: 5054,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 12339,99 грн – сума заборгованості за відсотками; 407,60 – сума заборгованості за комісією.
Відповідачем надано відзив на позов, де вона заперечує проти позову, обґрунтовуючи наступним. При поданні позовної заяви позивачем не доведено факт укладання кредитного договору № 2052832 від 17.11.2020, тобто не підтверджено факту підписання відповідачкою зазначеного Договору ані в паперовій формі ані в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора, оскільки жодний доданий документ не містить одноразового ідентифікатора (а саме алфавітно-цифрової послідовності за допомогою якої можна ідентифікувати особу), а також не підтверджено належними та допустимими доказами факт перерахування коштів. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на користь ТОВ «ФК «Солвентіс» заборгованості за кредитним договором № 2052832 від 17.11.2020 в сумі 17801,59 гривень, з яких тіло кредиту – 5054 гривні та відсотки за користування – 12339,99 гривень Разом з тим, доказів того, що ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи Фінанс» повідомили її як відповідача про заміну кредитора у зобов`язанні та надали їй докази переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні, в поданих документах відсутні, а тому відсутні підстави вважати, що їй як відповідачу відомо про наявність зобов`язання саме перед позивачем, як кредитором.
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, яких у справі немає.
У зв`язку з викладеним, просить відмовити у позові.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
Позивачем надана відповідь на відзив.
Позивачем було заявлено клопотання про витребування у АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» відомостей про надходження грошових коштів на рахунок відповідача, яке суд вважає задоволенню не підлягає, оскільки в додаткових письмових поясненях відповідач не заперечувала отримання кредитних коштів та погашення заборгованості.
Відповідачем було заявлено клопотання про зобов`язання позивача направити копії документів, оскільки їх немає в «Електронному суді». Суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, так як додані до позовної заяви документи завантажені до «Електронного суду».
Судом задоволено клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеконференцзв`язку.
Інших заяв (клопотань) в порядку ст. 222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29.05.2025 витребувані відомості від Міністерства соціальної політики щодо місця реєстрації відповідача як внутрішньо переміщеної особи.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 26.06.2025 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 10.09.2025.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 25.08.2025 задоволено клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що 17.11.2020 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено Кредитний договір № 2052832 за умовами якого відповідач отримала грошову суму в розмірі 15000,00 грн. За цим договором кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовах Договору строк 30 днів, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів в день закінчення строку кредиту, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми позики – 0,88 % в день протягом 30 днів з можливою пролонгацією (п.п 1.1-1.5.2, 2.3 Кредитного договору № 2052832 від 17.11.2020).
Згідно платіжного доручення № 33327602 від 17.11.2020, ТОВ «Мілоан» перерахував 15000 грн на рахунок відповідача 516874*91, відмітки банку на платіжному дорученні немає.
10.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» укладений Договір відступлення права вимоги № 06Т, відповідно до умов якого згідно з Додатком до цього договору відступлено право вимоги за вказаним Кредитним договором № № 2052832 від 17.11.2020 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».
24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 1/15 у відповідності до умов якого згідно з Додатком № 1 позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № № 2052832 від 17.11.2020 в сумі 17801,59 грн, з яких: 5054,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 12339,99 грн – сума заборгованості за відсотками; 407,60 – сума заборгованості за комісією.
Згідно Анкети-заяви на кредит № 2052832 від 17.11.2020 відповідача, яка була погоджена первісним кредитором, сума кредиту: 15000 грн; строк кредиту: 30 днів; дата повернення кредиту: 17.12.2020. Сума до повернення: 20010,00 грн, яка складається з комісії за надання кредиту: 1050,00 грн, нараховується одноразово за ставкою 7% від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом: 3960,00 грн, нараховуються за ставкою 0,88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Згідно наказу директора ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» від 01.07.2025, підприємство ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» з 01.07.2025 перейменувати на ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС».
V. Оцінка суду
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, підписанням договорів сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.
Як унормоване в ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зміст статей 610, 612 ЦК України, регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
До того ж, відповідачем не заперечується сплата грошових коштів на погашення кредиту за вказаним кредитним договором.
Таким чином, суд вважає, що відповідачем з первісним кредитором був укладений Кредитний договір № 2052832 від 17.11.2020.
Між тим, за наданим позивачем розрахунком заборгованості, відповідачем за вказаним кредитним договором сплачено 41379,00 грн.
Пунктом 2.3.1 Кредитного договору № № 2052832 від 17.11.2020 передбачено, що позичальник за наявності відповідної пропозиції Позикодавця має право на продовження строку користування/повернення кредиту на таких самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку Заборгованості по кредиту. За наявності між сторонами відповідної домовленості (акцептованої Позичальником пропозиції Позикодавця відповідно до розділу 6 Правил), а також на підставі п. 3.2.7 Договору, пролонгація може здійснюватись на інших умовах ніж передбачено цим пунктом.
Надані суду документи не містять пропозиції позикодавця на продовження строку користування/повернення кредиту та відповідно немає підтверджень, що відповідачем була прийнята вказана пропозиція первісного кредитора.
Таким чином, суд вважає, що строк кредиту не був продовжений та відповідач повинна була сплатити 20010,00 грн за 30 днів користування кредитним коштами, що було узгоджено в Кредитному договорі № № 2052832 від 17.11.2020.
Враховуючи, що відповідач сплатила по спірному кредитному договору більш ніж 20010,00 грн, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги не задовольняються, то сплачений позивачем судовий збір в сумі 2422,40 грн покладається на позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 76, 77, 81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС», ЄДРПОУ 43657029, місцезнаходження за адресою: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари Київської області, 07406 до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості – залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне рішення суду складене 18.05.2026.

Суддя І. В. Петунін