Єдиний унікальний номер 205/2243/26
Номер провадження2/205/2920/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - Позивач) в особі свого представника звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.08.2005 року між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено Кредитний договір № MRT3GK00160038. Згідно договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 32 450 доларів США на термін 04.08.2025 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Однак, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 24.12.2025 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 26 467 доларів США 75 центів, де заборгованість за тілом кредиту – 15 857 доларів США 12 центів, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 7 181 доларів США 11 центів, заборгованість по комісії за користування кредитом – 2 227 доларів США 13 центів, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитом – 1202 доларів США 19 центів. 
Таким чином позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № MRT3GK00160038 від 05.08.2005 року у загальному розмірі 26 467 доларів США 75 центів та судовий збір у розмірі 13 667 грн. 46 коп. 
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. 
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. 
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 
Представник позивача у судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило. 
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних усправі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 05.08.2005 року між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № MRT3GK00160038. 
Як вбачається з матеріалів справи на виконання п. 1.1 цього договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 32 450 доларів США на термін 04.08.2025 року на купівлі нерухомості, зі сплатою процентів у розмірі 0,92% на місяць на суму заборгованості по кредиту, комісії у розмірі 0,18% від суми виданого кредиту щомісячно. Період оплати кредиту вважати кожне 25 число місяця. 
Згідно п. 4.1 кредитного договору сторони узгодили, що в разі порушення позичальником зобов`язань із погашення кредиту, останній сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту, за кожен день прострочки, але не менше 1 (однієї) гривні. 
Судом також встановлено, що 27.02.2014 року між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору № MRT3GK00160038 від 05.08.2005 року, якою суму заборгованості, що виникла у період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшили на 279 доларів США 36 центів, а саме: відсотки у розмірі 279 доларів США 36 центів, пені у розмірі 279 доларів США 36 центів.
Випискою по рахунку НОМЕР_1 за період з 05.08.2005 по 24.12.2025 вбачається, що ОСОБА_1 здійснював операції по сплаті заборгованості за кредитом та відсотками.
Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором № MRT3GK00160038 від 05.08.2005 року, відповідач допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за ним, ОСОБА_1 , станом на 24.12.2025 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 26 467 доларів США 75 центів, де заборгованість за тілом кредиту – 15 857 доларів США 12 центів, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 7 181 доларів США 11 центів, заборгованість по комісії за користування кредитом – 2 227 доларів США 13 центів, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитом – 1202 доларів США 19 центів. 
Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.
Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до роз`яснень, які викладені у висновку у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, згідно статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Тобто, заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.
Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.
Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 32 450 доларів США 00 центів, що підтверджується належним та достатнім доказом у вигляді виписки з банківського рахунку відповідача, яка має всі ознаки первинного бухгалтерського документу. 
Застосовуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача фактично отриманих та неповернутих кредитних коштів.
Також згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору № MRT3GK00160038 від 05.08.2005 року сторони погодили, що за користування кредитними коштами позичальник сплачує проценти у розмірі 0,92 % на місяць на суму фактичної заборгованості за кредитом, а також комісію у розмірі 0,18 % від суми виданого кредиту щомісячно.
Таким чином, розмір процентів за користування кредитом та порядок їх сплати були безпосередньо визначені умовами укладеного сторонами договору, з якими відповідач погодився під час його підписання.
Відповідно до статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються договором залежно від умов кредитування.
Крім того, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики у розмірі та порядку, встановлених договором.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 24.12.2025 року заборгованість відповідача за відсотками за користування кредитом становить 7 181 долар США 11 центів, а заборгованість за комісією за користування кредитом — 2 227 доларів США 13 центів., сплата якої так само передбачена умовами вказаного договору. 
Відповідач зазначений розрахунок не спростував, доказів належного виконання зобов`язань щодо сплати відсотків та комісії суду не надав, а тому суд вважає вимоги позивача в цій частині доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Таикм чином, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості по Кредитному договору № MRT3GK00160038 від 05.08.2005 року у розмірі 26 467 доларів США 75 центів, де заборгованість за тілом кредиту – 15 857 доларів США 12 центів, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 7 181 доларів США 11 центів, заборгованість по комісії за користування кредитом – 2 227 доларів США 13 центів, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитом – 1202 доларів США 19 центів. 
На підставі вищевикладеного, суд, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, а також вказані обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, відзив на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 13 667 грн. 46 коп. 
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 615, 625, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
1. Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором – задовольнити в повному обсязі.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, код ЄДРПОУ 14360570) за Кредитним договором № MRT3GK00160038 від 05.08.2005 року, станом на 24.12.2025 року, у загальному розмірі 26 467 доларів США 75 центів, де заборгованість за тілом кредиту – 15 857 доларів США 12 центів, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 7 181 доларів США 11 центів, заборгованість по комісії за користування кредитом – 2 227 доларів США 13 центів, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитом – 1202 доларів США 19 центів. 
3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, код ЄДРПОУ 14360570) судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 13 667 грн. 46 коп. 

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Мовчан Д.В.