ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/869/26 
Провадження № 3/131/228/2026
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2026 р. м. Іллінці 
Супддя Іллінецького районного суду Вінницької області Марчук В.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби по мобілізації, оператора-хіміка відділення аерозольного маскування взводу аерозольного маскування роти дистанційного аерозольного маскування військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу А5099 №6 про військове адміністративне правопорушення, складеного 27 травня 2026 року командиром роти дистанційного аерозольного маскування військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_2 , 25 квітня 2026 року оператор-хімік відділення аерозольного маскування взводу аерозольного маскування роти дистанційного аерозольного маскування військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, старший солдат ОСОБА_1 , не з`явився вчасно буз поважних причин з відпустки. Вжиті заходи із встановлення місця знаходження військовослужбовця результату не дали. 28 квітня 2026 року близько 10год.00хв. старший солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся до місця дислокації підрозділу в АДРЕСА_2 . Підтверджуючих документів, які пояснювали б законні підстави відсутності не надав, проводив час на власний розсуд, чим вчинив адміністративне правопорушення в умовах військового періоду під час військового стану, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
До протоколу про адміністративне правопорушення долучено наступні докази:
- пояснення ОСОБА_1 , згідно яких, останній 25.04.2026 року не з`явився вчасно з відпустки в зв`язку із поганим самопочуттям. 28.04.2026 року близько 10 год. Він самостійно повернувся до місця дислокації підрозділу в АДРЕСА_2 . Підтверджуючих документів, які пояснювали б законні підстави відсутності не оформлював;
- пояснення головного сержанта роти дистанційного аерозольного маскування військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 , який виявив, що військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації старший солдат ОСОБА_1 25.04.2026 року не з`явився вчасно із відпустки, а 28.04.2026 року близько 10год. Самостійно повернувся до місця дислокації підрозділу;
- пояснення водія-електрика 3 взводу аерозольного маскування взводу аерозольного маскування роти дистанційного аерозольного маскування військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , який повідомив, що військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації старший солдат ОСОБА_1 прибув із відпустки 28.04.2026 року;
- копія паспорта та військового квитка ОСОБА_1 .
В судове засідання ОСОБА_1 , своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, не з`явився, про причини неявки в судове засідання не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надходило. 
За вказаних обставин та відповідно до вимог ст.268 КУпАП, що не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справ за ст.172-11 КУпАП, суд, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.1 ст.277 КУпАП, практику Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа "Каракуця проти України"), вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі матеріалів справи та наданих доказів, що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП. 
Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.
Відповідно до ст.245, 251, 252, 280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, а розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.
Формулювання адміністративного правопорушення вчиненого особою - це юридичний висновок, заснований на фактичних обставинах справи, зміст якого складають правові ознаки правопорушення, викладені мовою диспозиції застосовуваної норми КУпАП, тому що саме формулювання обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення визначає конкретний обсяг і межі судового розгляду і надає можливість особі щодо якої складено протокол у повній мірі реалізувати своє право на захист, оскільки дозволяє точно визначити обсяг і межі свого захисту в рамках конкретного провадження.
Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), неодноразово зазначав, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частина 3 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Частиною 4 ст. 172-11 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Встановлено, з моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Крім цього, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася. Правовий режим воєнного стану тривав на час вчинення правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 та діє по теперішній час.
Відповідно до Закону України №1932-ХІІ від 06.12.1991 року «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Судом встановлено, що правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , а саме нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу звідпустки тривалістю до десяти діб, згідно даних протоколу, мало місце на території України в період з 25.04.2026 року по 28.04.2026 року, тобто в період дії воєнного стану.
Таким чином, з огляду диспозиції ч.3 ст. 172-11 КУпАП та ч. 4 ст. 172-11 КУПАП, правопорушення - самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинене у період дії воєнного стану, не охоплюється складом адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-11 КУпАП, оскільки такі норми передбачають відповідальність за самовільне залишення військової частини тривалістю до 10 діб в особливий період (ч.4 ст. 172-11 КУпАП), а також у час коли особливий період не діє (ч. 3 ст. 172-11 КУпАП). Натомість, вказані норми виключають відповідальність за правопорушення, які визначені ч. ч. 3, 4 ст. 172-11 КУпАП, які вчинені в умовах воєнного стану, що прямо передбачено ч. 4 ч. ст. 172-11 КУпАП, де міститься відповідна вказівка «крім воєнного стану».
За таких обставин, дії визначені ст. 172-11 КУпАП, які вчинені, в умовах воєнного стану не є адміністративним правопорушенням.
Таким чином, викладені у протоколі А5099 №6 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП, від 27.05.2026 дії ОСОБА_1 не підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, оскільки правопорушення вчинено в умовах воєнного стану, який і на даний час не скасований.
Отже, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За наведених вище обставин суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП.
Враховуючи вище викладене та керуючись ст.ст.9, 172-11, 247, 251, 280, 283, 284, 289, 294 КпАП України, 
П О С Т А Н О В И В:
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області		  Валентина МАРЧУК