Справа № 755/24030/25
Провадження № 2/362/4239/26
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
10 червня 2026 року
суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та повідомлення позивача і його представника,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем та повідомити її і її представника про дату, час і місце розгляду справи.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі.
Зазначила, що вони припинили шлюбні відносини та збереження шлюбу є неможливим.
Вимоги пункту другого прохальної частини позову про повідомлення позивачки та її представника про дату, час і місце розгляду справи, не містять жодного правового обґрунтування за змістом позову (а.с. 1 – 5).
Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.
Враховуючи, що судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження по справі та примірником позовної заяви з додатками, які були надіслані відповідачу за адресою реєстрації місця його проживання повернуто до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с. 32, 64, 65).
Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку передбаченому статтею 130 ЦПК України, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
27 жовтня 2007 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис за № 3790, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 27 жовтня 2007 року (а.с. 23).
Позивач бажає розірвати шлюб.
Клопотань про надання строку для примирення не заявлено.
Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Оскільки із змісту позовної заяви встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, що має істотне значення.
Таким чином, позов у цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню за вимогами пункту першого прохальної частини позову.
Одночасно, суд вважає безпідставними, беззмістовними, юридично порожніми і необґрунтованими позовні вимоги пункту другого прохальної частини позову, оскільки такі вимоги не є позовними по своїй суті, позаяк вони не стосуються дій чи бездіяльності відповідача та не можуть бути до нього звернені, оскільки взагалі не є предметом спору між сторонами.
Вказане у пункті другому прохання не є способом захисту цивільних прав який використовується при формулюванні позовних вимог з метою захисту і/або відновлення прав та інтересів які порушені.
Зазначене у пункті другому прохальної частини заяви прохання слід викладати у вигляді окремого процесуального документа відповідно до положень ЦПК України.
При цьому, спосіб і порядок повідомлення учасників справи, про що позивач просить у пункті другому прохальної частини заяви, чітко і зрозуміло регламентований положеннями цивільного процесуального закону, а тому здійснюється судом в силу положень ЦПК України, тобто належить виключно до повноважень суду та не потребує додаткового їх заявлення як позовних.
Отже, позовними вимогами по суті є лише і тільки вимоги про розірвання шлюбу (суть спору!).
У зв`язку із цим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог викладених у пункті другому прохальної частини позову про повідомлення позивачки та її представника про дату, час і місце розгляду справи.
За таких обставин, позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню в обсязі визначеному судом.
Згідно із нормою частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За подачу даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 211 гривень 20 копійок, що підтверджується відповідною квитанцією від 14 листопада 2025 року (а.с. 8).
Тобто, на підставі статей 133, 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, суд враховує обставину часткового задоволення позовних вимог в обсязі 50 % (задоволено одну із двох позовних вимог) та вважає, що судові витрати позивача у вигляді сплати судового збору за вимогами немайнового характеру слід визначити відповідно до кількості пунктів задоволених позовних вимог вираженому у відсотках задоволеної частини позовних вимог, що становить 506 гривень 60 копійок.
Як наслідок, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати слід покласти на:
-позивача у розмірі 50 %, що становить 506 гривень 60 копійок (позовні вимоги про повідомлення позивачки та її представника про дату, час і місце розгляду справи, у яких суд відмовив у задоволенні);
-відповідача у розмірі 50 %, що становить 506 гривень 60 копійок (задоволені позовні вимоги про розірвання шлюбу).
У зв`язку із цим, слід стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування судових витрат грошові кошти в сумі 506 гривень 60 копійок.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 21, 24, 56, 105, 110 – 112 СК України, статтями 1 – 13, 19, 23, 27, 34, 76 – 83, 89, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263 – 265, 273 – 279 ЦПК України,
В И Р І Ш И В:
Частково задовольнити позов.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , який зареєстровано 27 жовтня 2007 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис за № 3790.
Відмовити в задоволенні решти вимог позову.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат грошові кошти в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду – 10 червня 2026 року.