Справа № 308/7070/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді – Малюк В.М.,
присяжних: Грицищук М.М., Давиденко М.М.,
при секретарі судового засідання – Вереш А.В.,
з участю: заявника (лікаря психіатра) – Зеленко І.,
особи, стосовно якої вирішується питання про продовження госпіталізації у примусовому порядку – ОСОБА_1 та її адвоката – Кучеренко В.О.,
прокурора – Романець О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за заявою Комунального некомерційного підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради, відносно ОСОБА_1 , про продовження госпіталізації особи у психіатричному закладі у примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В:

13.05.2026 року КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради звернулось до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про продовження госпіталізації особи у психіатричному закладі у примусовому порядку ОСОБА_1 .
Обґрунтовуючи подану заяву заявник вказує на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була доставлена у заклад бригадою ШМД у супроводі працівників поліції та госпіталізована 06.05.2026, під час госпіталізації надала добровільну усвідомлену згоду на госпіталізацію та лікування у психіатричному закладі, проте 12.05.2026 о 16.30 повідомила про своє небажання продовжувати лікування у закладі. 
У зв`язку з чим гр. ОСОБА_1 була оглянута 13.05.2026 року комісією лікарів-психіатрів КНП «ОЗНПД м.Берегова» ЗОР, висновок №4.
Відповідно до акту психіатричного огляду зазначеної комісії у хворої встановлений діагноз - тяжкий психічний розлад в формі шизоафективного розладу, маніакального типу. За своїм психічним станом вона становить небезпеку для себе та оточуючих. Внаслідок захворювання хвора має потребу в примусовому лікуванні в умовах психіатричного стаціонару. 
Оскільки хвора становить небезпеку для себе та оточуючих, згоду на лікування не дала, їй рекомендовано примусову госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».
З огляду на вищенаведене, заявник просить продовжити госпіталізацію пацієнтки ОСОБА_1 у примусовому порядку, у психіатричному відділені №2 КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради (м. Ужгород, вул. Сергія Мартина, буд. 4а).
У судовому засіданні заявник (лікар психіатр) – ОСОБА_2 підтримала подану заяву про необхідність примусової госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу для надання допомоги в умовах стаціонару. Повідомила, що ОСОБА_1 поступила з нарядом поліції. Згідно висновку потребує лікування. Є агресивною, становить небезпеку для оточуючих.
Прокурор Романець.О. в судовому засіданні підтримала подану заяву та просила таку задоволити.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Кучеренко В.О. в судовому засіданні залишив розгляд даного питання на розсуд суду.
ОСОБА_1 в судовому засіданні показала, що у неї відбувся зрив. Претензій до лікарів і закладу не має. Готова продовжити лікування. 
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до частини шостої статті 284 Цивільного кодексу України надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону.
Відповідно до частини першої статті 339 Цивільного процесуального кодексу України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.
Згідно з частинами першою, другою статті 340 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.
До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.
Частиною 2 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, неспроможна самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.
Статтею 17 вказаного закону, визначено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.
Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лiкарiв-психiатрiв не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації.
У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лiкарiв-психiатрiв, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 була доставлена у заклад бригадою ШМД у супроводі працівників поліції та госпіталізована 06.05.2026, під час госпіталізації надала добровільну усвідомлену згоду на госпіталізацію та лікування у психіатричному закладі, проте 12.05.2026 о 16.30 повідомила про своє небажання продовжувати лікування у закладі. 
У зв`язку з чим гр. ОСОБА_1 була оглянута 13.05.2026 року комісією лікарів-психіатрів КНП «ОЗНПД м. Берегова» ЗОР, висновок №4.
Відповідно до акту психіатричного огляду зазначеної комісії у хворої встановлений діагноз - тяжкий психічний розлад в формі шизоафективного розладу, маніакального типу. За своїм психічним станом вона становить небезпеку для себе та оточуючих. Внаслідок захворювання хвора має потребу в примусовому лікуванні в умовах психіатричного стаціонару. 
Оскільки хвора становить небезпеку для себе та оточуючих, згоду на лікування не дала, їй рекомендовано примусову госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».
У суду відсутні підстави ставити під сумнів кваліфікацію та висновки лікарів-психіатрів щодо наявності у ОСОБА_1 тяжкого психічного захворювання, внаслідок якого вона представляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, а також може бути завдана суттєва шкода її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.
Отже, встановлені у судовому засіданні фактичні обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, дають підстави стверджувати, що ОСОБА_1 , в силу наявного у неї тяжкого психічного захворювання, на даний час неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про необхідність продовження госпіталізації Буришин С.В. у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради для надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару, на строк протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію, але не більше ніж на 6 місяців.
Керуючись ст. ст. 2, 76-80, 89, 258, 259, 263-265, 293, 294, 339-342 ЦПК України, Закон України «Про психіатричну допомогу» суд,-
У Х В А Л И В :

Заяву Комунального некомерційного підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради – задоволити.
Продовжити госпіталізацію  ОСОБА_1  у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради для надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару, на строк протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію, але не більше ніж на 6 місяців.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України допустити негайне виконання рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. 
Повний текст рішення суду складено 20.05.2026 року.

Головуючий суддя В.М.Малюк

Присяжних:          Грицищук М.М. 

Давиденко М.М.