Іванівський районний суд Одеської області    

Іванівський районний суд Одеської області

Справа № 499/1008/22 
Провадження № 2/499/60/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

21 травня 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Тимчука Руслана Миколайовича, за участю секретаря судового засідання Чумаченко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Іванівського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Іванівської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення.
28.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Іванівської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, в якому просив визнати протиправними та скасувати: рішення Іванівської селищної ради Одеської області про поділ земельної ділянки за кадастровим номером 5121880700:01:001:1515, розташованої за адресою: Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 ; рішення ХVІ сесії VIII скликання № 754-VIII Іванівської селищної Одеської області від 16 грудня 2021 року, про передачу безоплатно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за адресою: Одеська область, Березівський (Іванівський) район, Іванівська селищна рада (за межами населеного пункту).
22 грудня 2022 року голова Іванівської селищної ради Одеської області Лобач Віктор Іванович подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Іванівська селищна рада Одеської області не приймала рішення про поділ земельної ділянки з кадастровим номером 5121880700:01:001:1515, оскаржувані ОСОБА_1 рішення приймалися відповідно до земельного законодавства. Просив відмовити в задоволенні позовної заяви.
28 грудня 2022 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Врони А.В. подав до суду відповідь на відзив Іванівської селищної ради, в якій зазначив, що відсутність підпису голови Білчанської сільської ради Костенюка П.Г. на викопіюванні ніяким чином не позбавляє ОСОБА_1 права на відведення земельної ділянки в оренду, адже таке право надається на підставі дозвільного документу, яким є рішення Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області від 12 лютого 2019 року № 352-VII. Земельна ділянка 5121880700:01:001:1515 поділена на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5121880700:01:001:1245, площею 1,7538 га, 5121880700:01:001:1243, площею 2,0775 га, 5121880700:01:001:1246 площею 1,783 га, 5121880700:01:001:12457 площею 0,4436 га. Твердження Іванівської селищної ради щодо відсутності будь-якого рішення щодо поділу земельної ділянки не відповідають фактичним обставинам справи.
10 січня 2023 року відповідач ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 подав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що позов необґрунтований та безпідставний, поділ земельної ділянки 5121880700:01:001:1515 є виключним правом власника цієї земельної ділянки, тобто Іванівської селищної ради. ОСОБА_1 не є власником земельної ділянки та не має оформленого, зареєстрованого в установленому законом порядку права користування земельною ділянкою, а відтак не має права на оскарження рішень власника, спрямованих на розпорядження своїм майном. Право Іванівської селищної ради на прийняття управлінського рішення про поділ земельної ділянки також є його дискреційними повноваженнями, яке не підлягає обмеженню. Земельна ділянка, поділ якої оскаржує позивач, розташована під комплексом будівель та споруд КСП «Перемога», який належить 12 різним власникам. ОСОБА_2 має право на оформлення у власність частини земельної ділянки, яка розташована під належною йому нежитловою будівлею - корівником, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та яка необхідна для його обслуговування будівлі. Рішення про поділ земельної ділянки та про передачу у власність є законними, обґрунтованими, прийнятими у межах виключної компетенції Іванівської селищної ради та спрямованими на досягнення легітимної мети, а відтак визнанню протиправними та скасуванню не підлягають, позовні вимоги в частині оскарження рішення повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
23 січня 2023 року позивач ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_4 подав до суду відповідь на відзив ОСОБА_2 , в якій зазначає, що ОСОБА_2 отримав в оренду земельну ділянку під належним йому корівником у 2019 році, Іванівська селищна рада здійснила поділ земельної ділянки, тому порушила інтереси та правомірні очікування ОСОБА_1 . Спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна, тому розгляд справи необхідно здійснювати в порядку цивільного судочинства.
03 травня 2023 року позивач в особі свого представника подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій також просив скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,7538 га з кадастровим номером 5121880700:01:001:1245, яка розташована за адресою: Одеська область, Березівський (колишня назва Іванівський) район, Іванівська (колишня назва Білчанська сільська рада) селищна рада, (за межами населеного пункту) способом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію земельної ділянки; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0775 га з кадастровим номером 5121880700:01:001:1243, яка розташована за адресою: Одеська область, Березівський (колишня назва Іванівський) район, Іванівська (колишня назва Білчанська сільська рада) селищна рада, (за межами населеного пункту) способом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію земельної ділянки; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,783 га з кадастровим номером 5121880700:01:001:1246, яка розташована за адресою: Одеська область, Березівський (колишня назва Іванівський) район, Іванівська (колишня назва Білчанська сільська рада) селищна рада, (за межами населеного пункту) способом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію земельної ділянки; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,4436 га з кадастровим номером 5121880700:01:001:1247, яка розташована за адресою: Одеська область, Березівський (колишня назва Іванівський) район, Іванівська (колишня назва Білчанська сільська рада) селищна рада, (за межами населеного пункту) способом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію земельної ділянки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежитлова будівля, корівник № 8, розташований за адресою: АДРЕСА_3 . 08 лютого 2019 року позивач звернувся до Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель колективної власності КСП «Перемога», яка розташована за адресою Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, комплекс будівель та споруд «7», будинок № НОМЕР_1 , розміром 7 га. Більчанська сільська рада рішенням від 12 лютого 2019 року № 352-VII надала ОСОБА_1 , дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 7 га в довгострокову оренду строком на 49 років. Отримавши дозвіл, ОСОБА_1 замовив та розробив проект землеустрою і подав до Іванівської селищної ради Одеської області (після реорганізації Білчанської с/р) заяву про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки площею 6,0579 га, якій присвоєно кадастровий номер 5121880700:01:001:1515. ОСОБА_1 неодноразово звертався до Іванівської селищної ради Одеської області з проханням надати інформацію щодо розгляду заяви, на що йому в усній формі повідомлялося щодо неможливості розгляду заяви, через проведення реорганізації Білчанської сільської ради, шляхом приєднання до Іванівської селищної ради. Після завершення процедури реорганізації ОСОБА_1 було запропоновано подати до Іванівської селищної ради Одеської області клопотання про внесення змін до рішення сесії Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області в частині зміни розміру земельної ділянки з 6,0579 на 4,25 га. ОСОБА_1 подав адміністративний позов до Іванівської селищної ради про визнання протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, оскільки Іванівська селищна рада не розглянула відповідну заяву. Під час розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 стало відомо, що Іванівська селищна рада рішенням № 212-VIII від 09 липня 2020 року надала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства із земель колективної власності за межами с. Білка на території Іванівської селищної ради Одеської області. Іванівська селищна рада рішенням № 716-VIII від 16 грудня 2021 року відмовила ОСОБА_1 в затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. Іванівська селищна рада рішенням № 754-VIII від 16 грудня 2021 року надала дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 0,20 га в оренду терміном на 25 років. Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 12 серпня 2022 року частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 та визнав протиправною бездіяльність Іванівської селищної ради в розгляді заяви ОСОБА_1 від 03 листопада 2020 року про затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки в оренду та зобов`язав Іванівську селищну раду у встановленому законом порядку розглянути заяву ОСОБА_1 . В грудні 2021 року ОСОБА_1 стало відомо, що наразі в Державному земельному кадастрі відсутні відомості про земельну ділянку площею 6,0579 га з кадастровим номером 5121880700:01:001:1515, з причин її поділу на земельні ділянки 5121880700:01:001:1245, площею 1,7538 га, 5121880700:01:001:1243 площею 2,0775 га, 5121880700:01:001:1246 площею 1,783 га, 5121880700:01:001:1247 площею 0,4436 га. Іванівська селищна рада здійснила поділ земельної ділянки 5121880700:01:001:1515 на декілька земельних ділянок, а також передала іншим особам у власність або користування земельні ділянки з числа новоутворених, чим порушила інтереси та правомірні очікування ОСОБА_1 .
Одночасно відмовився від своїх позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Іванівської селищної ради Одеської області про поділ земельної ділянки за кадастровим номером 5121880700:01:001:1515.
Ухвалою суду від 19 червня 2023 року прийнято вказану відмову та закрите провадження у вказаній частині.
18 травня 2023 року представник Іванівської селищної ради подав до суду відповідь на заяву від 03 травня 2023 року, в якій зазначає, що Іванівська селищна рада є власником земельної ділянки (комунальна власність) і відповідно має право згідно проекту землеустрою здійснювати поділ земельної ділянки. Реєстрацію земельних ділянок проводив відділ в Іванівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.
21 вересня 2023 року представник позивача адвокат Врона А.В. подав до суду заяву, в якій зазначив, що в прохальній частині позовної заяви допущена технічна описка, оскільки замість правильного номера рішення Іванівської селищної ради, яке оскаржує позивач, а саме «рішення ХVІ сесії VIII скликання № 697-VIII» помилково зазначено «рішення ХVІ сесії VIII скликання № 754-VIII». Тому просить вважати правильним рішення Іванівської селищної ради, яке просить скасувати № 697-VIII, а не № 754-VIII. 
Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 01 лютого 2024 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Іванівської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення-відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 14.01.2025 рішення Іванівського районного суду Одеської області від 01 лютого 2024 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.10.2025 року рішення Іванівського районного суду Одеської області від 01 лютого 2024 року постанову Одеського апеляційного суду від 14 січня 2025 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до ухвали Іванівського районного суду Одеської області від 07.11.2025 року прийнято до свого провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 до Іванівської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення.
11 травня 2026 року стороною позивача подано додаткові пояснення та зазначив, що під час попереднього розгляду справи суди попередніх інстанцій виходили з того, що сам по собі факт надання Позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, погодження такого проекту та формування земельної ділянки не свідчать про виникнення у Позивача речового права на земельну ділянку. Суди попередніх інстанцій виходили з того, що право оренди земельної ділянки відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України виникає лише після прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування, укладення договору оренди та державної реєстрації такого права. При цьому Позивач не заперечує, що на момент виникнення спірних правовідносин рішення про передачу земельної ділянки в оренду прийнято не було, договір оренди не укладався, а державна реєстрація права оренди земельної ділянки не здійснювалася. Разом з тим Позивач не стверджує, що саме по собі погодження проекту землеустрою або присвоєння земельній ділянці кадастрового номера автоматично породжують речове право оренди земельної ділянки поза встановленою законом процедурою. Водночас предмет даного спору полягає не лише у формальній відсутності державної реєстрації права оренди. Суть даного спору полягає у правомірності поведінки органу місцевого самоврядування в умовах, коли Позивач добросовісно пройшов передбачену законом процедуру формування земельної ділянки, забезпечив погодження проекту землеустрою, сформував земельну ділянку як окремий об`єкт цивільних прав та подав погоджений проект землеустрою на затвердження до Іванівської селищної ради. Орган місцевого самоврядування, не завершивши процедуру розгляду поданого Позивачем погодженого проекту землеустрою, фактично унеможливив завершення процедури оформлення земельної ділянки щодо сформованої земельної ділянки 5121880700:01:001:1515. Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, Позивачу на праві приватної власності належить нежитлова будівля — корівник №8, розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Саме у зв`язку із наявністю у Позивача права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна Позивач звернувся до органу місцевого самоврядування із заявою про оформлення права користування земельною ділянкою. При цьому Верховний Суд у постанові у даній справі звернув увагу, що СФГ «Ластівка», засновником та головою якого є Позивач, використовує будівлі, розташовані на території колишнього КСП «Перемога», для здійснення господарської діяльності з 2010 року, а спірна земельна ділянка необхідна для розвитку підприємства та розміщення виробничих потужностей. Таким чином, інтерес Позивача у даній справі не є абстрактним чи декларативним, а безпосередньо пов`язаний із використанням та обслуговуванням належного йому об`єкта нерухомого майна та здійсненням господарської діяльності. Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, виходили з того, що Позивач нібито не позбавлений можливості отримати у користування інші земельні ділянки із земельного масиву колишнього КСП «Перемога», а тому передача у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,4436 га не порушує права Позивача. На переконання Позивача, такий висновок є помилковим та не відповідає характеру спірних правовідносин. Предметом спірних правовідносин була не абстрактна можливість отримання будь-якої земельної ділянки із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога», а конкретна земельна ділянка кадастровий номер 5121880700:01:001:1515, щодо якої Позивачем було пройдено передбачену законом процедуру формування земельної ділянки, погодження проекту землеустрою та подання такого проекту на затвердження до уповноваженого органу. Саме щодо земельної ділянки кадастровий номер 5121880700:01:001:1515 був виготовлений та погоджений проект землеустрою, земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер, земельна ділянка була сформована як окремий об`єкт цивільних прав, а до Іванівської селищної ради була подана заява про затвердження проекту землеустрою. Таким чином, предметом триваючої адміністративної процедури була саме земельна ділянка кадастровий номер 5121880700:01:001:1515, а не будь-яка інша земельна ділянка із земельного масиву колишнього КСП «Перемога». Саме щодо цієї земельної ділянки були здійснені усі передбачені законом процедурні дії, а тому сама лише можливість отримання у майбутньому інших земельних ділянок не усуває необхідності надання судом оцінки законності припинення існування саме земельної ділянки кадастровий номер 5121880700:01:001:1515.
Представник позивача у судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, просив позов задовольнити.
Представник Іванівської селищної ради до судового засідання не з`явився, надав додаткові пояснення та просив розгляд справи провести у їх відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 , діючи через свого представника, до судового засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав, хоча повідомлений належно про час, дату та місце судового розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи.
Сторони визнали обставини, які не потребують доказуванню, що: - будівлі №6-8 на праві власності належать відповідно відповідачу ОСОБА_2 та позивачу ОСОБА_1 ; земельна ділянка, поділ якої оскаржує позивач належить до масиву землі на якій розташований комплекс будівель та споруд колишнього КСП «Перемога», що належить на праві власності різним особам, зокрема й позивачу та відповідачу ОСОБА_2 ; - землі колишнього КСП «Перемога» не були розподілені в установленому законом порядку, оскільки власники будівель та споруд не досягли такої згоди, а більшість власників взагалі не висловлювала бажання отримати земельні ділянки у власність чи користування, у разі погодженого їх розподілу.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 12 серпня 2022 року частково задовольнив позовну заяву позивача до Іванівської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; - визнав протиправною бездіяльність Іванівської селищної ради в розгляді заяви позивача від 03 листопада 2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею орієнтовно 6,0579 га сільськогосподарського призначення із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога», розташованої за адресою: Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, комплекс будівель та споруд: Більчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 ; - зобов`язав Іванівську селищну раду у встановленому законом порядку розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею орієнтовно 6,0579 га сільськогосподарського призначення із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога», розташованої за адресою: Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, комплекс будівель та споруд та прийняти відповідне рішення.
Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області рішенням від 12.02.2019 року № 352-VІІ «Про передачу земельної ділянки в оренду», надала позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду строком на 49 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога», розташованої за адресою: Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, комплекс будівель та споруд: Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 7 га із земель цільовим призначенням для ведення товарного виробництва.
Повідомлення Іванівської селищної ради від 10 березня 2021 року свідчить, що заява позивача щодо затвердження проекту землеустрою від 03 листопада 2020 року зареєстрована 03 листопада 2020 року за вхідним номером Ч-606-02.
Питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду позивачу на розгляд сесії не вносилось, оскільки згідно з пункту 4 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі та споруди. Земельна ділянка загальною площею 14,7 га перейшла в користування 12 власників будівель та споруд і підлягає пропорційному розподілу між ними відповідно до часток права власності на споруди. Позивач згідно розрахунку має право на оренду земельної ділянки орієнтовною площею 2,8 га. Іванівська селищна рада не заперечує на збільшення розміру земельної ділянки орієнтовною площею до 4,25 га, та запропонувала позивачу подати клопотання про внесення змін до рішення Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області від 12 лютого 2019 року № 352-VІІ в частині зміни розміру земельної ділянки з 6,0579 га на 4,25 га (далі Повідомлення від 10 березня 2021 року, а.с. 31-32).
Повідомлення Іванівської селищної ради від 08 жовтня 2021 року свідчить, що проект землеустрою та передачі позивачу в оренду земельної ділянки площею 6,0579 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності за межами села Білка розроблений з грубим порушенням земельного законодавства.
Іванівська селищна рада рішенням №716-VIII від 16 грудня 2021 року відмовила позивачу в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, комплекс будівель та споруд №7 (за межами населеного пункту).
Іванівська селищна рада рішенням №754-VIII від 16 грудня 2021 року надала дозвіл ОСОБА_2 власним коштом розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 25 років, орієнтовною площею 0,20 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під господарськими будівлями і дворами за адресою: Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, комплекс будівель та споруд № НОМЕР_2 , корпус №4 (за межами населеного пункту), (том 1, а.с. 37).
Іванівська селищна рада рішенням №212-VIII від 09 липня 2020 року надала дозвіл ОСОБА_2 власним коштом розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність земельної ділянки площею 0,8 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної (колективної) власності за межами села Білка на території Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області (том 1, а.с. 60).
Свідоцтво по право власності на нерухоме майно, свідчить, що ОСОБА_2 належить нежитлова будівля, корівник, розташований за адресою: корпус 4 , комплекс будівель та споруд № НОМЕР_2 , Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області (том 1, а.с. 129).
Іванівська селищна рада рішенням №697-VIII: затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за адресою: Одеська область, Березівський (Іванівський район, Іванівська селищна рада (за межами населеного пункту); передала безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,4436 га кадастровий номер 5121880700:01:001:1247 цільового призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства (том 2, а.с. 3).
Відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 229573, 229591, 313641 свідчать, що право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 5121880700:01:001:1246, 5121880700:01:001:1243, 5121880700:01:001:1245 не зареєстроване.
Касаційний суд встановив, що Суди встановили, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежитлова будівля - корівник № 8, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він є засновником та головою СФГ «Ластівка» (ЄДРПОУ 30879577), яке визнано критично важливим в галузі сільського господарства національної економіки в особливий період. СФГ «Ластівка» використовує будівлі, розташовані на території колишнього КСП «Перемога» (на земельній ділянці, яку він просив надати в оренду), для господарської діяльності з 2010 року, тому земельна ділянка необхідна для розвитку підприємства і встановлення виробничих потужностей.
Такі обставини підтверджуються інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де зазначено, що ОСОБА_1 є засновником та головою СФГ «Ластівка» (ЄДРПОУ 30879577), створеного 13 грудня 2001 року. Основний вид діяльності - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; інші види діяльності: розведення великої рогатої худоби молочних порід, розведення свиней, допоміжна діяльність у рослинництві, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення.
Відповідно до матеріалів цієї справи ОСОБА_1 просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду строком на 49 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога» саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Суди не з`ясували, чиї інтереси як суб`єкта земельних відносин захищає позивач у цій справі - власні як громадянина чи СФГ «Ластівка».
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 жовтня 2022 року в справі № 922/1830/19 відступила від попередніх висновків стосовно належності до цивільної юрисдикції спорів про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 05 жовтня 2022 року в справі № 922/1830/19 спори щодо користування землями фермерського господарства, зокрема з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами, мають розглядатися господарськими судами незалежно від того, чи отримувала фізична особа раніше земельну ділянку для створення фермерського господарства, і того, чи створила вона це фермерське господарство.
У спорах щодо земельних відносин під час розмежування юрисдикції між цивільними і господарськими судами на першому місці - зміст правовідносин і вже другорядне значення надається суб`єктному складу (фізична чи юридична особа). Адже господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності як за участю юридичних осіб, так і за участю фізичних осіб-підприємців, а в певних випадках і за участю осіб, які не мають статусу суб`єкта господарювання.
Враховуючи позицію Касаційного суду, судом встановлено, що заява подана ОСОБА_1 як громадянином України який захищає свої власні інтереси, саме як фізична особа, а не інтереси СФГ «Ластівка», тому питання про захист прав позивача має вирішуватись в цивільному судочинстві. 
Вказана обставина підтверджується заявою ОСОБА_1 до Білчанської сільської ради, яка знаходиться в матеріалах судової справи л.с. 27 Т.1. Вказана заява написана громадянином України, а не представником будь-якої юридичної особи або представником іншого суб`єкта господарювання. Також судом взято до уваги, що рішення Білчанської сільської ради стосувалось ОСОБА_1 саме як громадянина, а не представником будь-якої юридичної особи або представником іншого суб`єкта господарювання.
Норми права, які застосував суд в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин такі.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК).
До особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України (частина 1 статті 377 ЦК).
Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (частина 1 статті 393 ЦК).
Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (частина 1 статті 79-1 Земельного кодексу України, далі також ЗК).
Формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок (абзац 2 частини 2 статті 79-1 ЗК).
Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (частина 6 статті 79-1 ЗК).
Землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону (частина 1, 2 статті 83 ЗК).
Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (частина 2 статті 95 ЗК).
Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (абзац 1 частини 1 статті 116 ЗК).
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 ЗК).
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт «в» частини 3 статті 116 ЗК).
У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку (частина 1 статті 120 ЗК).
Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності (частина 1 статті 121 ЗК).
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК).
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (частина 3 статті 152 ЗК).
Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи (частина 1 статті 50 Закону України «Про землеустрій»).
Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок (частина 1 статті 56 Закону України «Про землеустрій»).
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 2 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).
Розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі: поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна (пункт 2 частини 1 статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).
Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Державна реєстрація земельної ділянки способом внесення до Державного земельного кадастру передбачених законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера не є тотожним поняттю «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вжитому в пункті 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи частина 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, далі також ЦПК).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК).
Позивач і відповідач ОСОБА_2 , як власники будівель АДРЕСА_4 , за відсутності згоди між ними щодо розподілу землі, так чи інакше мають право на отримання у власність чи користування певної частини земельної ділянки, яка розташована під відповідною нежитловою будівлею та необхідна їм для її обслуговування, а також здійснення іншої діяльності.
Зважаючи на рішення від 12 серпня 2022 року, коли відповідач Іванівська селищна рада зволікав з прийняттям рішення про надання позивачу земельної ділянки в оренду, не можуть бути єдиною, достатньою підставою для визнання протиправним та скасування рішення №697-VIII та державної реєстрації земельних ділянок. Адже, рішенням Іванівської селищної ради №697-VIII відповідачу ОСОБА_2 передана безоплатно у власність лише земельна ділянка 5121880700:01:001:1247 площею 0,4436 га. Відтак, позивач не позбавлений можливості й на сьогоднішній день отримати в користування не передані іншим особам земельні ділянки 5121880700:01:001:1245 - площею 1,7538 га, 5121880700:01:001:1243 - площею 2,0775 га, 5121880700:01:001:1246 - площею 1,783 га, а також інші земельні ділянки з всього масиву земель колишнього КСП «Перемога».
Відповідно до Повідомлення від 10 березня 2021 року Іванівська селищна рада інформувала позивача, що земельна ділянка загальною площею 14,7 га перейшла в користування 12 власників будівель та споруд і підлягає пропорційному розподілу між ними відповідно до часток права власності на споруди. Позивач згідно розрахунку має право на оренду земельної ділянки орієнтовною площею 2,8 га, проте Іванівська селищна рада не заперечує на збільшення розміру земельної ділянки орієнтовною площею до 4,25 га.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили, що: - позивач має об`єктивні перешкоди щодо отримання в користування земельних ділянок 5121880700:01:001:1246, 5121880700:01:001:1243, 5121880700:01:001:1245, загальною площею 5,6143 га; - передача у власність відповідачу ОСОБА_2 земельної ділянки 5121880700:01:001:1247 площею 0,4436 га, яка накладається на земельну ділянку площею 6,0579 га, на яку претендував позивач, порушує право останнього на вільне володіння, користування та розпорядження його майном.
Суд не встановив фактичних даних, суттєвого неконкурентного надання певної частини земельної ділянки у власність відповідача ОСОБА_2 за наявності двох бажаючих, які б очевидно свідчили про не застосування під час прийняття рішення перерахованих у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК загальних засад цивільного судочинства, зокрема справедливості, добросовісності та розумності.
Такі висновки, узгоджуються з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постановах від: 18 січня 2023 року в справі № 505/349/22; 29 вересня 2020 року в справі № 688/2908/16-ц.
Позивачем не ставилось питання щодо наявності чи відсутності об`єктивних перешкод щодо отримання в користування земельних ділянок 5121880700:01:001:1246, 5121880700:01:001:1243, 5121880700:01:001:1245, загальною площею 5,6143 га, а підставою звернення до суду з позовом став незаконний поділ земельної ділянки, щодо якої ОСОБА_1 було розроблено проект землеустрою.
Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Звертаючись до суду із зміненими позовними вимогами, позивач відмовився від своїх позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Іванівської селищної ради Одеської області про поділ земельної ділянки за кадастровим номером 5121880700:01:001:1515, і таку відмову ухвалою суду від 19 червня 2023 року прийнято. В обґрунтування порушення своїх прав позивач стверджував, що реєстрація земельної ділянки 5121880700:01:001:1247 площею 0,4436 га, яка належить ОСОБА_2 , є перешкодою надалі для реєстрації земельної ділянки площею 6,0579 га за виготовленим ним проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за його заявою. Оскільки, внаслідок відведення частини земельної ділянки у власність відповідача- ОСОБА_2 він позбавлений можливості отримати земельну ділянку площею 6,0579 га в оренду.
Предметом спору зокрема є державна реєстрація земельних ділянок 5121880700:01:001:1246 площею 1,783 га, 5121880700:01:001:1243, площею 2,0775 га, 5121880700:01:001:1245, площею 1,7538 га, що були виділені внаслідок набуття відповідачем ОСОБА_2 права власності та реєстрації земельної ділянки 5121880700:01:001:1247 площею 0,4436 га, як об`єкти цивільних прав, а не речових прав на них.
Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності в користування регулюється статтями 123, 124 ЗК. Відповідно до якого зацікавлена особа звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У клопотанні зазначаються, зокрема, орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення і додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки. Після чого відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування надає дозвіл (або мотивовану відмову у його наданні). У дозволі на виготовлення проекту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись). Конкретні розміри земельної ділянки вказуються у проекті землеустрою. Також, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки має включати інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель), матеріали погодження проекту землеустрою тощо.
Дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу надалі точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому.
Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.
Не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка раніше за інших дізналася про існування вільної земельної ділянки і звернулася з відповідною заявою, оскільки, такий підхід стимулює використання інформації не доступної широкому колу осіб, що є одним із проявів корупції, а тому є неприпустимим.
Водночас не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших звернулася з відповідною заявою, але якій втім надано перевагу. Такий підхід також може створювати підґрунтя для розвитку корупції.
Судом враховано, що обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони. Напевно, може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову в наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди в наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проекту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє в його затвердженні і одночасно надає дозвіл на розробку проекту землеустрою, та затверджує інший проект щодо іншої особи.
Водночас, якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розраховує на отримання земельної ділянки, на частину якої очікувано можуть мати право й інші особи, або сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, зважаючи на запропонований розмір, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка чи певна її частина буде надана іншій особі. Тому, не вважатиметься добросовісною і поведінка особи, яка отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробила проект та подала його на затвердження, завідомо знаючи про наявність перешкод у наданні земельної ділянки в оренду за бажаним для неї розміром.
Подати позов до суду про захист свого законного інтересу може будь-яка особа, яка звернулася до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки в оренду, залежно від істотних ознак кожної конкретної правової ситуації (зокрема, від добросовісності поведінки усіх зацікавлених осіб, обізнаності їх про інтереси інших осіб щодо цієї земельної ділянки тощо).
Неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо, з урахуванням конкретних обставин справи.
З огляду на зазначене суд доходить висновку, що в задоволенні позовної заяви належить відмовити повністю.
Зважаючи на приписи частини 1 статті 137, частини 1 статті 141 ЦПК судові витрати покладаються на позивача, оскільки в позові відмовлено.
Керуючись статтями 141, 259, 263-265 ЦПК, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Іванівської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене способом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.
Повне судове рішення складене 21 травня 2026 року. 

Суддя	Руслан ТИМЧУК