1	Справа № 335/2566/26  3/335/758/2026 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Сиротенко В.К., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2026 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №606510 від 05.03.2026 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 05.03.2026 року, о 03 год. 19 хв., у м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 22, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 210994-20, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, неприродна блідність обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою газоаналізотору Alcotest Drager 6820 на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я КНП ОКЗПД та СЗХ ЗОР у лікаря-нарколога за адресою м. Запоріжжя вул. Сєдова, буд.31, водій відмовився під час відеозапису. Водій від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу, без порушення ПДР. Від керування відсторонений, про повторність попереджено.
ОСОБА_2 ставиться в провину порушення вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
26.03.2026 року на адресу суду від адвоката Мурашко І.О., який здійснює захист ОСОБА_1 надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи, яке було задоволено судом. Крім того, під час судових засідань 15.04.2026 року, 05.05.2026 року захисником Мурашко Д.С. були заявлені клопотання про відкладення справи, для надання часу ознайомитись з матеріалами справи, побудувати правову позицію сторони захисту, а також для надання часу отримати обґрунтовану відповідь на адвокатські запити, які необхідні для всебічного розгляду справи. Судом були задоволенні клопотання сторони захисту.
22.05.2026 року від адвоката Мурашко І.І. надійшло клопотання про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Звертає увагу, що порушено процедуру огляду. Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але погодився його пройти в медичному закладі у лікаря нарколога. ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу і мав намір пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Але на столі у лікаря нарколога о 03 годині 40 хвилин він побачив направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі виписане поліцейським Новіком О.І., в якому в графі «результат огляду» вже було вказано «відмова від медичного огляду, висновок № 658 від 05.03.2026», при цьому ОСОБА_1 достовірно знав проте, що він не проходив ніякого огляду у лікаря нарколога в медичного закладі. В враховуючи вказані обставини, у ОСОБА_1 виник сумнів у неупередженості та об`єктивності дій працівників патрульної поліції та лікаря нарколога і тому з об`єктивних причин ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Як вбачається з матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я НКП «ОКЗ НПД» ЗОР було виписано 05.03. 2026 року о 03 годині 32 хвилині, де в графі «Результат огляду» вказано: відмова від медичного огляду висновок № 658. Звертає увагу суду, що він був складений лікарем наркологом 05.03.2026 року о 04 годині 00 хвилин. В графі висновку, дата і точний огляд вказано: 05.03.26 року 03 год 55 хв. Таким чином враховуючи наведене сторона захисту приходить до висновку, що заступник командира взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку УПП в Запорізькій області ДПП старший сержант поліції Новік Олег Ігорович , вже о 03 годині 32 хвилині знав, про існування висновку № 658 який буде складено лікарем – наркологом о 04 годині 00 хвилин і в ньому буде вказано, що ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду. Тому сторона захисту вважає, що висновок № 658 яких складений з порушенням Інструкції є не дійсним.
22.05.2026 року від адвоката Лихосенко Є.О. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи. До клопотання додано Договір про надання правничої допомоги який укладено між адвокатом Лихосенко Є.О. та ОСОБА_1 . Вказане клопотання було задоволено, адвокатом Лихосенко Є.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується відповідним підписом на його заяві, яка міститься в матеріалах справи.
ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 26.06.2026, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, причини неявки не повідомив.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Лихосенко Є.О. під час судового засідання 26.06.2026 року просив закрити провадження у справі про адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування зазначено, що поліцейськими порушено порядок зупинки транспортного засобу, внаслідок чого останні не мали правових підстав проводити огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Так, огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння передувала зупинка його транспортного засобу поліцейськими. Водночас, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення рапорт поліцейського від 05.03.2026 та відеозапис свідчать про те, що ВАЗ 210994-20, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 рухався без порушень Правил дорожнього руху, а ознаки алкогольного сп`яніння були встановлені поліцейськими вже після його зупинки. Ані рапорт, ані відеозапис не містять даних, що ОСОБА_1 було повідомлено про підстави зупинки відповідно до чинного законодавства. Відтак, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була незаконною, а тому подальше складання відносно нього процесуальних документів по справі та інших матеріалів було неправомірним. З цих підстав вказував, що здобуті поліцейськими докази у цій справі не можна вважати належними та допустимими, а тому просив провадження у цій справі закрити відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Суддя, заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, який ставиться в провину ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП за нормами частин 2,3 цієї статті: огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.; у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Надаючи оцінку вказаним доводам представнику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить з того, що статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський має право зупиняти транспортні засоби. Даний перелік передбачає такі випадки: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
Вищезазначені положення Закону пов`язують підставу зупинки транспортного засобу із моментом вчинення правопорушення, а також містять обов`язок поліцейського повідомити водію про причини зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»).
Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки, за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху, може поставити під сумнів подальші дії працівників поліції.
У постанові Верхового Суду від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17 висловлено правову позицію, відповідно до якої оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль лише, коли є факт правопорушення.
З долученого до протоколу про адміністративне правопорушення рапорту поліцейського від 05.03.2026 та відеозапису, що міститься на диску для лазерних систем зчитування, випливає, що поліцейський зупинив автомобіль засобом ВАЗ 210994-20, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час несення служби в складі наряду «Хижак 201». Разом із тим, ані рапорт, ані відеозапис не містить даних про те, що водію ОСОБА_1 було повідомлено підстави зупинки транспортного засобу та конкретний пункт Правил дорожнього руху, який ним було порушено. В процесі спілкування з водієм поліцейським зазначено про підозру перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння за такими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, неприродна блідість обличчя. Після цього, поліцейським було запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціального технічного засобу, а потім в медичному закладі.
За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах цієї справи доказів наявності підстав зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 поліцейськими, суд погоджується із доводами захисника, про недоведеність правомірності підстав зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , визначених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева», яке висвітлене у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04,від 21.04.2011), «Балицький проти України» (заява № 12793/03, від 03.11.2011), «Шабельник проти України» (заява № 16404/03, від 19.02.2009), слід вважати, що будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеню. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими.
Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими на законних підставах, суд погоджується із його доводами про відсутність таких законних підстав для зупинки, а тому подальше складення щодо ОСОБА_1 процесуальних документів у справі та збирання доказів його винуватості за ч. 1 ст. 130 КУпАП було неправомірним. Відтак, в силу положень правового принципу «плодів отруєного дерева» всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі, процедуру огляду водія, слід визнати неправомірними, а здобуті на їх підстави дані недопустимими доказами.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з частиною другою статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з пунктом першим статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.
На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя          В.К. Сиротенко