Справа № 727/4445/26 
Провадження № 2/727/1894/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Смотрицького В.Г.
при секретарі Гончар В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці в порядку спрощеного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Встановив:

Короткий зміст позовної заяви та її доводи
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 06.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №543399-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
06.07.2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило відповідачу ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №543399-КС-002 про надання кредиту та 06.07.2025 року відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №543399-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8323 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який відповідачем було введено/відправлено.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 26000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , яка була вказана ним при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. 
Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 15.02.2026 року утворилась заборгованість за договором №543399-КС-002 про надання кредиту в розмірі 88140 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 26000 грн., суми прострочених платежів по процентах - 43940 грн., суми по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України - 13000 грн., суми прострочених платежів за комісією - 5200 грн.
А тому просив суд стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за договором №543399-КС-002 про надання кредиту від 06.07.2025 року в розмірі 88140 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. 
Рух справи в суді
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. 
Згідно з ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 квітня 2026 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 квітня 2026 року витребувано з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» докази по справі. 
Аргументи учасників справи
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглянути в її відсутності та задовольнити позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому не заперечував щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту, однак в задоволенні стягнення процентів та неустойки просив відмовити. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд
Судом встановлено, що 06.07.2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило відповідачу ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №543399-КС-002 про надання кредиту (а.с.22).
06.07.2025 року відповідач ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №543399-КС-002 про надання кредиту на умовах, визначених офертою (а.с.28).
06.07.2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило відповідачу ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8323 на номер телефону НОМЕР_1  (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті (а.с.40)), який відповідачем було введено/відправлено.
06.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №543399-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.28зв.-37).
Відповідно до п.2.1. договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 26000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».
Згідно з п.2.2. договору, тип кредиту: кредит.
Пунктом 2.3. договору передбачено, що строк, на який надається кредит: 24 тижні.
Відповідно до п.2.4. договору, стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. 
Згідно з п.2.5. договору, комісія за видачу кредиту: 5200 грн.
Пунктом 2.7. договору передбачено, що загальний розмір наданого кредиту: 26000,00 грн. 
Відповідно до п.2.8. договору, строк дії договору: до 21.12.2025 року. 
Згідно з п.2.9., п.2.10., п.2.11. договору, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 64303,81 грн., загальні витрати за кредитом: 38303,81 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6918,32 процентів.
Пунктами 2.13. та 2.14. договору передбачено, що дата видачі кредиту 06.07.2025 року, дата повернення кредиту 21.12.2025 року.
Згідно з п.4.2.2. договору, сторони погодили графік платежів.
Відповідно до паспорта споживчого кредиту, умови кредитування наступні: сума/ліміт кредиту 26000,00 грн.; строк кредитування 24 тижні; мета отримання кредиту: на задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; тип процентної ставки: фіксована; комісія за надання кредиту: 5200 грн.; загальні витрати за кредитом: 38303,81 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту 64303,81 грн.; реальна річна процентна ставка: 6918,32 відсотків річних. З даним паспортом споживчого кредиту  ОСОБА_1 ознайомився 06.07.2025 року, що підтверджується підписанням електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0706, який було відправлено 06.07.2025 року о 23.38 год. на номер телефону НОМЕР_1 (а.с.13-16).
Згідно з візуальною формою послідовності дій клієнта (а.с.38), 06.07.2025 року о 23:30:30 відповідач ОСОБА_1 , використовуючи номер телефону  НОМЕР_1 , зайшов в особистий кабінет на сайті https://my.tpozyka.com, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, паспортом споживчого кредиту, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
З анкети клієнта вбачається, номер телефону позичальника ОСОБА_1 НОМЕР_1 та номер банківського рахунку НОМЕР_2 (а.с.40).
Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши позичальнику кредитні кошти в розмірі 26000 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ «ПрофітГід», згідно з яким 06.07.2025 року о 23.41 год. здійснено перерахування коштів в сумі 26000 грн. на карту НОМЕР_3 за договором №543399-КС-002 від 06.07.2025 року (а.с.41).
Відповідно до відповіді з АТ «Універсал Банк» від 05.05.2026 року (а.с.72-82), в АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_2 . В результаті аналізу операцій, здійснених по карті, виявлена операція 06.07.2025 року по надходженню грошових коштів в сумі 26000 грн.
В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, y зв`язку з чим станом на 15.02.2026 року, у нього утворилась заборгованість в розмірі 88140 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 26000 грн., з суми прострочених платежів по процентах в розмірі 43940 грн., з суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України в розмірі 13000 грн., з суми прострочених платежів за комісією за надання кредиту в розмірі 5200 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.10-11) та довідкою про стан заборгованості (а.с.12).
Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі №2-383/2010, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Згідно з ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору кредиту, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Згідно статті 1056 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
Крім того, відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право позивача (як кредитодавця) на встановлення комісії за надання кредиту за договором про надання кредиту.
Також, комісія за надання кредиту була відображена і в тексті договору №543399-КС-002 про надання кредиту від 06.07.2025 року, який було погоджено відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за договором про надання кредиту.
Наведене узгоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 року по справі №496/3134/19.
З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю кредит в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором, зокрема суму прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 26000 грн., суму прострочених платежів по процентах в розмірі 43940 грн. та суму прострочених платежів за комісією за надання кредиту в розмірі 5200 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України в розмірі 13000 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У даній справі, встановлено, що позивач (позикодавець) просив стягнути з позичальника заборгованість за процентами відповідно до ст.625 ЦК України під час дії в Україні воєнного стану.
Судом враховано, що законодавець на рівні акту цивільного законодавстві (п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) передбачив спеціальний випадок звільнення від обов`язку позичальника сплатити заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України. Такий обов`язок припиняється без його виконання.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідачу до сплати було нараховано у рахунок сплати заборгованість по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України в розмірі 13000 грн. Однак, відповідно до вимог закону такі нарахування підлягають списанню кредитодавцем, а, отже, в задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.
Відомості про те, що відповідач на час розгляду справи виконав свої зобов`язання за договором №543399-КС-002 про надання кредиту від 06.07.2025 року перед ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в суду відсутні.
Висновки за результатами судового розгляду
Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.
За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.
Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 75140 грн., задовольнивши частково позовні вимоги. 
Щодо судових витрат
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2269,70 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.207, 526, 527, 530, 625, 626, 628, 638, 1048, 1054, 1056 ЦК України, ст.ст.3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст.12, 13, 19, 76, 81, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ: 41084239) заборгованість за договором №543399-КС-002 про надання кредиту від 06.07.2025 року в розмірі 75140 (сімдесят п`ять тисяч сто сорок) гривень, з яких: 26000 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 43940 грн. - сума прострочених платежів по процентах, 5200 грн. - сума прострочених платежів за комісією за надання кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ: 41084239) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2269 (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять) гривень 70 (сімдесят) копійок.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
З повним рішення суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 27 травня 2026 року.
Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: