Справа № 211/9284/25 
Номер провадження 2/194/605/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 травня 2026 року м. Тернівка
Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді       Соколової Ю.І.,
за участю секретаря судового засідання –    Григор`євої А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луганській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною заяваою, в якій просить: встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Чабанівка Новоайдарського району Луганської області, громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Старобільськ Старобільського району Луганської області, Україна; зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луганській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 717 від 22 вересня 2017 року, складеного Старобільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області а саме: у графі відомості про дитину - змінити: прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », виключити відомості про ОСОБА_8 , громадянина України, батька; у графі відомості про батька - вказати: прізвище батька « ОСОБА_7 », ім`я « ОСОБА_9 », по батькові « ОСОБА_10 », громадянство - « ОСОБА_11 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 », місце народження - «Україна, Луганська область Новоайдарський район, село Чабанівка»; інші відомості залишити без змін.
Позовна заява обґрунтована тим, що позивач ОСОБА_1 , починаючи приблизно з 2016 року зустрічалися, а з початку 2017 року - постійно проживали однією сім`єю, як чоловік і дружина з ОСОБА_4 , однак без укладення шлюбу, на території Старобільського району Луганської області, де вони разом вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Фактично виконували права і обов`язки подружжя, вели спільне господарство, мали організований побут, спільний бюджет, спільно вирішували питання, пов`язані з побутом, брали участь в утриманні житла та займалися його благоустроєм, піклувалися та дбали один про одного, що носило постійний та системний характер. 
Позивач та ОСОБА_4 не перебували в офіційному шлюбі з іншими особами під час спільного проживання.
ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 . Відомості про батька в актовому записі та у свідоцтві про народження ОСОБА_5 зроблені у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, зі слів матері, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Так, прізвище вказано ОСОБА_6 , оскільки прізвище матері ОСОБА_6 , а ім`я та по батькові – ОСОБА_12 , що відповідає імені по батькові біологічного батька ОСОБА_13 – ОСОБА_4 .
Після початку повномасштабного вторгнення військ агресора на територію України, ОСОБА_1 разом із сином Максимом прибули до міста Кривого Рогу, де проживали за адресою: АДРЕСА_1 . З того часу ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , їхній син ОСОБА_13 спільно проживали за вказаною адресою. ОСОБА_4 перебував у лавах ЗСУ, однак він приїжджав до сім`ї у короткочасні відпустки, допомагав облаштовуватись сім`ї у новому місті та створювати умови для їх комфортного проживання, позивач перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки він постійно надавав їй кошти для оплати комунальних послуг, купівлі продуктів харчування, речей особистого користування.
23 травня 2022 року, під час виконання завдання з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в н.п. Лиман Донецької області, ОСОБА_4 зник безвісті.
На теперішній час позивач знає, що саме ОСОБА_4 є рідним батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження № 51607 від 12 січня 2026 року медико-генетичного центру «Mama Papa».
Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд цивільної справи за відсутність позивача та її представника.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд цивільної справи за її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.
Представник третьої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луганській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відділу та про ухвалення рішення відповідно до чинного законодавства.
Представник Міністерства оборони України Зінченко С.О. просить прийняти обґрунтоване та законне рішення
У судовому засіданні 28 квітня 2026 року завершено розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. 
Згідно з ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2026 року постановлено перейти до стадії ухвалення рішення, проголошення якого відкладено на 11.00 год. 08 травня 2026 року в приміщенні Тернівського міського суду Дніпропетровської області.
Відповідно до ч.2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
Як убачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 . Батьками дитини у свідоцтві про народження дитини записані: батько – ОСОБА_8 , мати – ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22 вересня 2017 року Старобільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, (а.с. 14).
Відповідно до довідок від 24 березня 2022 року за №1209-5000467198 та 1209-5000467509 позивач ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_13 взяті на облік внутрішньо переміщені особи та мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , (а.с.11,15).
З акту про фактичне проживання убачається, що ОСОБА_4 разом із ОСОБА_1 з 02 березня 2022 року по 23 травня 2022 року проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, піклувались один про одного та разом виховували сина ОСОБА_5 , (а.с.18).
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню за 12022041230000615 від 09 червня 2022 року внесені відомості про те, що 08.06.2022 до чергової частини Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_1 , яка повідомила що її цивільний чоловік ОСОБА_4 під час бойових дій в м. Лиман, Донецької області зник безвісті і його місцезнаходження невідомо та останній на зв`язок не виходить (а.с.14).
26 березня 2025 року Центральним міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , відповідно до якого дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15).
Як зазначено позивачем у позові, з початку 2017 року вони постійно проживали однією сім`єю, як чоловік і дружина, однак без укладення шлюбу.
Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №51607 від 12 січня 2026 року, виготовленого медико-генетичним центром «Мама Папа», на замовлення відповідача ОСОБА_3 , ймовірність того, що вона ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є біологічною бабусею ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складає 92,62% (а.с. 66-75).
Також, відповідно до виписки з АТ «Приват Банк» від 10 жовтня 2025 року, убачається що позивач ОСОБА_1 була на утриманні свого цивільного чоловіка ОСОБА_4 , про що свідчать перекази грошових коштів (а.с.19).
В матеріалах справи наявні фотознімки: заявниці, їхнього сина ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з яких вбачається, що стосунки між заявницею та ОСОБА_4 були теплими, їх об`єднувало щастя спільного батьківства. Підтвердженням того, що відносини між ними мали характер шлюбних, слугує наявність відмітки з датою публікацій фотографій, одна з яких датується 12 жовтня 2020 року, дані свідчать про рівень відносин та тривалу часову протяжність наявних у них шлюбних відносин. 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає (частина друга статті 3 СК України).
Згідно зі статтею 300 ЦК України особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.
Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.
Відповідно до ст.7 Конвенції про права дитини - дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків.
Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України (частина 1 статті 121 СК України).
Відповідно до ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.
Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Тлумачення норм СК України свідчить, що законодавець передбачив різні підстави для пред`явлення позовної вимоги про визнання батьківства, відповідно до статті 128 СК України та статті 129 СК України.
Так, у статті 128 СК України регулюється випадок, за яким запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Саме в такому разі особа, яка вважає себе батьком дитини, може подати до суду позовну заяву про визнання свого батьківства. При цьому, з врахуванням змісту частини першої статті 20 СК України та статті 128 СК України, позовна вимога про визнання батьківства згідно зі статтею 128 СК України виключена законодавцем із сфери дії позовної давності.
Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав (частина 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).
Таким чином, суд констатує, що і національним, і міжнародним законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо дитини, а також необхідність приймати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб.
При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.
Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства, мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 у справі № 399/1029/15-ц (провадження № 61-14438св18) вказано, що: «експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо».
У постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19) зазначено, що «Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2021 в справі № 645/1098/18 (провадження № 61-759св21) зазначено, що «при вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).
Отже, висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства.
Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
За змістом частини першої статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Факт рідства бабусі ОСОБА_3 по відношенню до малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду від 12 січня 2026 року № 51607 (а.с. 66-75).
Сумнівів у правильності висновку дослідження не встановлено.
ТОВ «Мама Папа» має ліцензію Міністерства охорони здоров`я та спеціалізується саме на генетичних дослідженнях, висновок готувався на запит позивача саме для подання його до суду, експерта попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків, за статтями 384, 385 КК України.
Негативних наслідків для дитини у випадку визнання ОСОБА_4 батьком, судом не встановлено.
Зазначені обставини у їх сукупності дають підстави для висновку про необхідність задоволення позовних вимог про встановлення батьківства, про внесення змін до актового запису про народження дитини.
Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
За положеннями пункту 20 глави 1 розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до Положення про внесення змін, доповнень, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану.
Згідно з роз`ясненнями, наданими у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», резолютивна частина рішення щодо визнання батьківства повинна містити в собі всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах РАЦС (прізвище, ім`я по батькові матері й батька, число місяць і рік народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження
За положеннями пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом МЮ України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, серед іншого, рішення суду про визнання батьківства.
Згідно з пунктом 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
На підставі вищевикладеного, позов підлягає задоволенню повністю, оскільки в ході розгляду справи судом знайшов своє підтвердження факт того, що ОСОБА_4 є біологічним батьком дитини, що підтверджено висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження проведений між відповідачем ОСОБА_3 та дитиною ОСОБА_5 , заявою відповідача – матері померлого ОСОБА_4 про визнання позову та іншими доказами, досліджені в судовому засіданні, та як наслідок мають бути внесені зміни до актового запису про народження дитини.
Керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Чабанівка Новоайдарського району Луганської області, громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 – батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Старобільськ Старобільського району Луганської області, Україна.
Зобов?язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луганській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 717 від 22 вересня 2017 року, складеного Старобільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, а саме: 
у графі відомості про дитину змінити: прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 »; виключити відомості про ОСОБА_8 , громадянина України, як батька; у графі відомості про батька – вказати: прізвище батька « ОСОБА_7 », ім`я « ОСОБА_9 », по батькові « ОСОБА_10 », громадянство - « ОСОБА_11 », дата народження - « ІНФОРМАЦІЯ_1 », місце народження - «Україна, Луганська область, Новоайдарський район, село Чабанівка».
Інші відомості залишити без змін. 
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Копію рішення направити сторонам.
Повний текст рішення складено 08 травня 2026 року.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
Представник позивача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .
Третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луганській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул.Степана Бандери, 43 а, м.Дніпро, 49006, ЄДРПОУ 38476251).
Третя особа: Міністерство оборони України (проспект Повітрофлотський, буд.6, м.Київ, 03168, ЄДРПОУ 00034022).
Суддя        Ю.І. Соколова