Справа № 137/1141/25 
Провадження № 33/801/581/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павлюк О. О.
Доповідач: Шемета Т. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07 травня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, -
в с т а н о в и в:
Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 17 000 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
В постанові суду зазначено, що 24 липня 2025 року о 00:36 год. по вул. Яковчука, 24 в селищі Літин Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою суду, 18 травня 2026 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частин 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що на відеозаписі не зафіксовано, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, на відео лише видно спілкування його з поліцейськими та процедуру оформлення протоколу. Він дійсно відмовився від огляду на стан сп`яніння, оскільки вважав таку вимогу поліцейського незаконною у зв`язку з тим, що був пішоходом а не водієм. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Зубань О. О. підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
Вимогами статті 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 160782, 24 липня 2025 року о 00:36 год. по вул. Яковчука, 24 в селищі Літин Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до відеозапису з нагрудних камер працівників поліції не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а зафіксоване лише спілкування з поліцейськими та оформлення протоколу, при цьому останній був пішоходом, а не водієм, а тому не мав проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, - апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до відеореєстратора зафіксовано, як поліцейські здійснюють патрулювання, через деякий час на їхньому шляху з`являється автомобіль «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухається, поліцейські увімкнули маяки синього та червоного кольору, автомобіль зупинився на узбіччі.
На відеозаписі з нагрудної бодікамери поліцейської зафіксовано як з автомобіля вийшов чоловік, поліцейська запитала чи знає він що зараз комендантська година (на 00:16 відео), на що останній сказав, що він знає, вона висунула вимогу показати посвідчення водія (на 00:40 відео), водій відповів, що він їх забувся в дома, щоб перевіряли його по застосунку «Дія» (на 01:39 відео). Поліцейська повідомила чоловіка, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота та запропонували пройти огляд на місці або проїхати в лікарню (на 01:49), чоловік почав перебивати поліцейську та стверджувати, що вона його не зупиняла, поліцейська повідомила чоловіка, що зараз покаже відповідне відео, як він їхав та виходив з автомобіля (на 02:12 – 16 відео), поліцейська пішла до службового автомобіля, щоб взяти відео. Через кілька хвилин чоловік почав тікати від поліцейських, чинити опір їм, поліцейські наздогнали чоловіка (на 07:32 відео), поліцейська висунула йому вимогу проти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або проїхати в лікарню чи відмовитися проходити такий огляд, на що чоловік повторював, що він йшов по вулиці і не є водієм (на 07:45 – 55). Поліцейська повідомила чоловіка, що на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (на 0:08:06 відео). Через деякий час поліцейська висунула вимогу чоловіку показати документи та пізніше повідомила, що на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (на 0:09:42 відео). Після чого поліцейська показала чоловіку відео де він їхав на автомобілі та виходив з нього (на 10:09, 11:10-45 відео) на що він заперечував та казав, що на відео не він, а він йшов вулицею і вони до нього під`їхали увімкнули камеру та почали спілкуватися. Через деякий час поліцейська запитала чоловіка чи буде він підписувати документи чи відмовляється від такого підпису, на що останній відповів, що він не відмовляється, на що поліцейська повідомила, йому, що раніше казала йому, що на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (на 0:12:52 відео), на що останній відповів, що йому ніхто нічого не повідомляв (на 0:12:54 відео). Чоловік сказав поліцейській, що вона не встановила його дані, яким чином вона має складати протокол (на 0:13:07 відео) та яким чином вона встановила хто саме керував автомобілем (на 0:13:17 відео). Через деякий час поліцейська вкотре запитала у чоловіка чи буде він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння (на 0:17:16 відео), чоловік запитав чи вона його зупиняла (на 0:17:18 відео) оскільки він йшов по вулиці (на 0:17:25 відео), остання сіла до службового автомобіля, потім сів її колега та вони поїхали в невідомому напрямку, протокол був складений пізніше в службовому автомобілі.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а був пішоходом, спростовуються сукупністю досліджених доказів, зокрема відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля, на якому зафіксовано рух транспортного засобу «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинку, те що саме ОСОБА_1 вийшов з водійської дверки, а також подальшу його поведінку, яка полягала у залишенні місця події та спробі втекти. 
Відтак твердження ОСОБА_1 на те, що відеозапис не є безперервним та не підтверджує факт керування транспортним засобом саме ним, - є надуманими та спростовується матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги про незаконність вимоги працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння також є безпідставними, оскільки у працівників поліції були наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, що відповідно до п. 2.5 ПДР України та вимог ст. 266 КУпАП зобов`язувало останнього пройти відповідний огляд.
Суд першої інстанції вірно врахував, що постановою серії НІА № 5299018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 4) та не скасована у встановленому законом порядку, підтверджується факт керування ним транспортним засобом у той же час та за тих самих обставин.
Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до заперечення встановлених судом першої інстанції обставин та переоцінки доказів, яким судом вже надано належну правову оцінку, і не спростовують правильності висновків суду.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б тягли за собою скасування або зміну постанови суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Оскільки оскаржувана постанова суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, відтак немає підстав для задоволення апеляційної скарги.
На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду Т. М. Шемета