Справа № 364/834/25
Провадження № 2/364/15/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2026 , Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,
за участі секретаря судового засідання Сіваченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селищі Володарка, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1, № тел: НОМЕР_4, засоби електронного зв`язку не зазначено, адреса для листування: АДРЕСА_2 ),
представник позивача: адвокат Качмар Іван Остапович ( РНОКПП НОМЕР_2 , адвокат АО «Шпунт і партнери», адреса: вул. Тершаковців, 2А, оф. 105, м. Львів, 79005, № тел: НОМЕР_4, е-пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в Електронному суді)
до  
ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , засоби зв`язку не відомі, інформація щодо наявності електронного кабінета відсутня),
третя особа, що не заявляє самостійних вимог: 
орган опіки та піклування виконавчого комітету Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області ( код ЄДРПОУ 04359732, адреса: площа Миру, 4, селище Володарка, Білоцерківський район, Київська область, 09301, № тел: 0456950665, зареєстрований в ЄСІТС, офіційна електронна адреса не відома);
орган опіки та піклування виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області (код ЄДРПОУ: 04056262, 82600, Львівська область, Стрийський район, м. Сколе, м-н Незалежності, 1, е-пошта: smiskrada@ukr.net, № тел: 0325121491)
про позбавлення батьківських прав, 

У С Т А Н О В И В:

18.09.2025 представник позивачки, звернувся до Володарського районного суду Київської області з зазначеною позовною заявою та посилаючись на обставини викладені у позові, на ст. ст. 19, 141, 164-166, 180, 185 СК України, ст. ст. 28, 43, 175, 263 ЦПК України, просить суд:
- позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судових витрат.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з 13 квітня 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народилася донька - ОСОБА_3 . Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 10 липня 2018 року у справі № 453/604/18 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - розірвано. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно. Станом на 10 вересня 2025 року, заборгованість по ВП № НОМЕР_5 по сплаті аліментів становить 38 229 грн. Після розірвання шлюбу відповідач не навідувався до доньки, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не підтримує родинні зв`язки , не цікавиться життям, навчанням та здоров`ям дитини, не бере участі у її вихованні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток. Матеріально не утримує дитину, аліменти не сплачує. Вказує, що наявні всі підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до доньки.

24.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14.11.2025. 

У зв`язку з відсутністю доказів про належне повідомлення відповідача, орган опіки та піклування не надав висновок щодо розв`язання спору між сторонами про позбавлення батьківських прав, підготовче судове засідання відкладено на 04.12.2025 та одночасно направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо можливості перебування відповідача у лавах ЗСУ.
21.11.2025 на адресу суду надійшла відповідь ІНФОРМАЦІЯ_6 якою суд повідомлено, що на військову службу в Збройні Сили України ОСОБА_2 не призивався ( а.с.72).
04.12.2026 підготовче судове засідання не відбулося та було відкладено на 22.12.2025 та в подальшому на 19.01.2026 за клопотанням представника позивачки.
19.01.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.02.2026. Одночасно судом вирішено питання про виклик малолітньої дитини у судовий розгляд справи для з`ясування її думки.
18.02.2026 за клопотанням представниці органу опіки та піклування Володарської селищної ради судовий розгляд справи відкладено на 12.03.2026 та в подальшому на 02.04.2026. 
02.04.2026 у судовому засіданні оголошено перерву до 21.04.2026. Одночасно представник позивача вказав суду , що оскільки відповідач не з`являється у судові засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. 20.04.2026 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про витребування інформації стосовно перетину відповідачем кордону держави Україна. У зв`язку із заявленим клопотанням судовий розгляд справи відкладено на 22.05.2026, одночасно суд поновив строк для подання клопотання про витребування доказів та задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів у цивільній справі, витребував від Державної прикордонної служби України, код ЄДРПОУ: 00034039 інформацію стосовно відповідача у справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .
22.05.2026 суд відклав судовий розгляд справи на 22.06.2026 для виклику свідків.
Позивачка та її представник у судовому розгляді вказували, що позовні вимоги підтримують, посилалися на обставини викладені у позовній заяві, встановлені у судовому розгляді та просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Не заперечували проти заочного розгляду справи. 

Представниця третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: органу опіки та піклування Володарської селищної ради Київської області вказала суду, що оскільки акт обстеження умов проживання відповідача не вдалося скласти, висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 надати суду не можливо. Одночасно вказала, що вирішення спору покладає на розсуд суду.

Третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області свого представника у судовий розгляд справи не надіслали. Клопотань про відкладення судового розгляду на адресу суду не надходило. Про відкриття провадження , час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися в електронному кабінеті ( а.с. 43, 69, 125,139, 162,173).

Відповідач про відкриття провадження та про час і місце проведення судового засідання повідомлявся на офіційному вебпорталі «Судова влада України» шляхом розміщення відповідних оголошень (а.с. 67, 95, 116, 124, 135, 146, 159). Одночасно суд надсилав відповідні процесуальні документи на адресу його зареєстрованого місця проживання, які повернулися без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою та інші причини які не дали змоги вручити поштове відправлення, по закінченню терміну зберігання» (а.с. 57, 93, 96, 101, 120, 131, 141, 151, 180).

Верховний Суд у постанові від 27.07.2022 року у справі №908/3468/13 зробив висновок, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа суду адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку суду.

Ознайомившись з позовом, матеріалами справи, заслухавши позивачку її представника, за відсутності заперечень відповідача, з`ясувавши думку малолітньої ОСОБА_6 , заслухавши пояснення свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд вважає, що наявні всі підстави для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

По справі встановлено, що 13 квітня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у Труханівській сільській раді Сколівського району Львівської області був зареєстрований шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис №2. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 10 липня 2018 року у справі № 453/604/18 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13.04.2017 року Труханівською сільською радою Сколівського району Львівської області, актовий запис № 2, - розірвано (а.с.13-15).

У шлюбі у сторін народилася донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.12). 

Судовим наказом Сколівського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2024 року у справі №453/1695/24 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви, тобто з 02 жовтня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.17-18). На примусовому виконанні Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_5, відкрите на підставі судового наказу від 10 жовтня 2024 року у справі №453/1695/24. 2 Станом на 10 вересня 2025 року, заборгованість по ВП № НОМЕР_5 становить 38 229 грн (розрахунок заборгованості додається) ( а.с.20-23).

20 лютого 2024 року ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №260. Після укладення шлюбу позивачка стала носити прізвище « ОСОБА_10 » ( а.с.16). 

Дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_3 є ученицею ІІ класу початкової школи. Дитину привозить і забирає зі школи матір. ОСОБА_12 , є членом ОСОБА_13 та регулярно відвідує тренування ( а.с.73-74, 76-82).

Позивачка і її представник у судовому засіданні зазначили, що батько дитини жодної участі у її вихованні не приймає, про її здоров`я та фізичний, духовний, моральний розвиток не піклується, що, в свою чергу, свідчить про ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини, а також свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками. 

Позивачка ствердила суду, що відповідач, жодного разу з донькою не спілкувався ні в житті ні по телефону. ОСОБА_6 знає як батька нинішнього її чоловіка ОСОБА_14 . Матеріально ОСОБА_15 не допомагає, аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Дитина ОСОБА_3 (має повних 9 років), в судовому засіданні надала пояснення та зокрема зазначила, що проживає разом з мамою, навчається займається карате. Ангеліна пояснила суду, що сприймає як батька чоловіка своєї матері - ОСОБА_14 , з яким проживає однією сім`єю та що разом з ними проживає її менший братик ОСОБА_16 якому 1,6 рік.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вказали суду, що ОСОБА_2 , жодного разу до дитини не навідався та не поцікався її життям. ОСОБА_6 вважає своїм татом ОСОБА_14 (теперішній чоловік її мами). Проживає у родині разом з мамою, татом та братом. Відповідач з дитиною жодного разу не спілкувалася, не телефонував, не цікавився її здоров`ям, навчанням.

Встановлені судом та зазначені вище обставини свідчать про ухиляння відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що може бути підставою для позбавлення його батьківських прав, оскільки наявні факти винної поведінки батька та свідомого нехтування своїми обов`язками по відношенню до дитини. 

Така позиція суду узгоджена із діючим законодавством. 

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно ст.164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, щодо усіх своїх дітей або когось із них.
Так, згідно ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
В п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарання, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до вимог ст. 12. Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків у відношенні доньки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальне забезпечення, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з нею, тобто не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє жодного інтересу до дитини. Відповідач протягом тривалого часу не вчиняв жодних дій, спрямованих на відновлення чи підтримання відносин із дитиною, а матеріали справи не містять доказів існування об`єктивних перешкод для реалізації ним батьківських прав та виконання батьківських обов`язків.
За наведених вище підстав, суд дійшов переконання, що відповідач у справі, в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що є правовою підставою для позбавлення його батьківських прав. В судовому засіданні встановлено відсутність об`єктивних підстав, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку батька по відношенню до сина. Суд вважає, що інші заходи впливу на відповідача, окрім позбавлення його батьківських прав, будуть недостатніми, а позбавлення батьківських прав буде відповідати в першу чергу саме інтересам дитини.
Батько не надав доказів на підтвердження належного ставлення до виховання дитини, піклування про доньку, виконання ним своїх батьківських обов`язків, тому за встановлених судом обставин позбавлення його батьківських прав відповідатиме найкращим інтересам ОСОБА_6 , яка потребує підвищеної уваги, догляду, піклування, турботи, однак взагалі не отримує такого з боку батька, який переклав виконання всіх обов`язків винятково на матір. Батько контакту з дитиною не налагодив і не вживав жодних заходів щодо налагодження стосунків з дитиною, не цікавиться її станом здоров`я, не виявляє будь-якої турботи про дитину, не надає матеріальної підтримки в добровільному порядку, тобто самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків у такій правовій ситуації, батько дитини має доводити своє ставлення до участі у вихованні своєї неповнолітньої дитини, заперечити і спростувати відповідними доказами факт нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, однак наразі таких дій з боку відповідача не відбулося.
Врахувавши конкретні обставини справи, «якнайкращі інтереси дитини», а також те, що відповідач не підтримував стосунків з донькою протягом тривалого часу, не цікавився її життям, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов обґрунтованого висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав, оскільки батько свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що йому перешкоджали у спілкуванні з дитиною
ОСОБА_17 призму врахування найкращих інтересів дитини, враховуючи, що одним з основних прав дитини є її право висловлювати свою думку та право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя, суд бере до уваги що в даному провадженні ОСОБА_6 чітко вказала, що її батько - ОСОБА_18 .
Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивачки базуються на законі. 
Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, що у частинах п`ятій, шостій статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню й оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі № 638/15336/18, провадження № 61-13690св20; від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, провадження № 61-1544св21; від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, провадження № 61-10115св23; від 15 листопада 2023 року у справі № 932/2483/21, провадження № 61-5203св23).
За положенням частини шостої статі 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
За таких обставин відсутність висновку органу опіки та піклування у цих правовідносинах сама по собі не перешкоджає розгляду справи та не позбавляє суд можливості вирішити спір по суті на підставі інших належних і допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що за подання позову немайнового характеру особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до Закону України "Про судовий збір", що складає 1211,20 гривень в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати у розмірі судового збору визначено державою для розгляду справ даної категорії на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 9, 12, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. ст. 4, 5, 6, 141, 150, 155, 157, 164-167, 171 СК України, ст. ст. 7, 10, 76, 89, 263, 264, 265, 272, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, 
В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
третя особа, що не заявляє самостійних вимог: 
орган опіки та піклування виконавчого комітету Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області;
орган опіки та піклування виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області,
про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження від 13 травня 2017 року № 56 вчинений Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судових витрат у виді сплаченого судового збору - 1211,20 гривень.

Складання повного тексту судового рішення відкласти до 01.07.2026.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:      Г. Л. Моргун