Справа № 420/29036/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Свиди Л.І.
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначені пенсії за віком згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення» №054450005016 від 23.05.2025 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача, призначити та виплачувати пенсію за віком з дати настання права (виповнення 60 років), а саме з 10.06.2025 року з зарахуванням до стажу роботи: періоди роботи відповідно з 23.07.1987 року по 03.05.1993 року, з 09.09.1998 року по 03.09.1999 року та з 31.07.2014 року по 01.02.2016 року.
За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачам строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзиви.
Позов обґрунтований позивачкою тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначені пенсії №054450005016 від 23.05.2025 року відмовлено у призначені пенсії за віком та не зараховано до страхового стажу періоди роботи з 23.07.1987 року по 03.05.1993 року, з 09.09.1998 року по 03.09.1999 року та з 31.07.2014 року по 01.02.2016 року. Позивачка зазначає, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів у ній органи Пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів. У разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник із відповідними запитами. Таким чином необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Враховуючи той факт, що у позивачки є три трудові книжки, отже страховий стаж потрібно обраховувати на підставі основного документу. Крім того, Верховний Суд у постанові від 11.11.2020 року у справі №677/831/17 зазначив, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Крім того, з огляду на довідку №09-063-31 від 30.05.2025 року Мар`їнська міська територіальна громада перебуває під тимчасовою окупацією збройних сил рф і доступу до архівних документів немає.
З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає про те, що 16.05.2025 року позивачка звернулася із заявою про призначення пенсії за віком до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (за місцем проживання). 23.05.2025 року за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розглянуто заяву та додані до неї документи та прийнято рішення № 054450005016 про відмову в призначені пенсії за віком. Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило позивачку про відмову у призначенні пенсії листом. Відповідно до ст. 26 Закону №1058 право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, в період з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року – не менше 32 роки. У разі відсутності страхового стажу, передбаченого ч.1 ст. 26 Закону № 1058, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2028 року по 31 грудня 2028 року – від 25 до 35 років; після досягнення віку 65 років - за наявності страхового стажу від 15 до 25 років. Відповідно до спірного рішення від 23.05.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком, позивачу на момент звернення не вистачає необхідного страхового стажу 32 роки. Отже, обов`язковою умовою для призначення такої пенсії за нормами Закону №1058 є наявність необхідного страхового стажу та досягнення особою визначеного законодавством пенсійного віку. Вік позивача 60 років. Страховий стаж особи становить 28 років 06 місяців 24 дні. За результатом розгляду документів, до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки (серії НОМЕР_1 ): з 23.07.1987 по 03.05.1993 в колгоспі ім. Ілліча, оскільки стаж роботи в колгоспі за період після 1965 року, підтверджується інформацією про трудову участь в громадському господарстві із зазначенням встановленого та відпрацьованого мінімуму трудової участі в ньому. Для зарахування зазначеного періоду необхідно надати додаткові документи (із зазначенням встановленого та відпрацьованого мінімумів трудової участі в колективному господарстві), видані за місцем роботи (правонаступником/архівним відділом) на підставі первинних документів; з 09.09.1998 по 03.09.1999 - період отримання допомоги по безробіттю, оскільки дата наказу про призначення допомоги містить виправлення; з 01.01.2003 по 30.06.2003, з 01.08.2003 по 31.08.2003, оскільки індивідуальні відомості в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за вказаний період відсутні. Позивачу повідомлено про необхідність підтвердження періоду роботи додатковими документами або результатами перевірки зазначених періодів. Право на призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону, з урахуванням наявних документів матиме з 11.06.2028 року. Рішення про відмову може бути переглянуте в разі надання додатково підтверджуючих документів згідно вимог чинного законодавства. Крім того, довідка про заробітну плату видана на підставі книг обліку розрахунків по оплаті праці колгоспників та може бути взята до уваги при обчисленні страхового стажу за результатом перевірки обґрунтованості її видачі та достовірності поданих в ній відомостей. Отже, зарахувати спірний період роботи до страхового стажу позивача без додаткових документів, передбачених ст. 56 Закону №1788 не має можливості, відповідно стаж не підтверджений і не підлягає зарахуванню. Відповідач також зазначив, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі по тексту Позивач), 16.05.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області (надалі по тексту Головне управління) із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі заяви та наданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградський області 23.05.2025 року винесено рішення № 054450005016 про відмову у призначені пенсії Позивачу, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. Страховий стаж особи відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградський області від 23.05.2025 року № 054450005016 становить 28 років 06 місяців 24 днів. За за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 :- період роботи з 23.07.1987 по 03.05.1993 в колгоспі ім. Ілліча, оскільки стаж роботи в колгоспі за період після 1965 року підтверджується інформацією про трудову участь в громадському господарстві із зазначенням встановленого та відпрацьованого мінімуму трудової участі в ньому;- період роботи з 09.09.1998 по 03.09.1999 період отримання допомоги по безробіттю, оскільки дата наказу про призначення допомоги містить виправлення;- період роботи з 01.01.2003 по 30.06.2003, з 01.08.2003 по 31.08.2003, оскільки індивідуальні відомості в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за вказаний період відсутні. З наведеного вбачається, що у позивача відсутнє право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до Закону № 1058.
Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (на момент звернення до пенсійного органу вік 60 років).
16 травня 2025 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Розглянувши звернення позивача за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення від 23.05.2025 року №054450005016 «Про відмову в призначенні пенсії», яким відмовлено позивачці у призначенні пенсії.
В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 23.05.2025 року №054450005016 зазначено про те, що за результатом розгляду документів, до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки (серії НОМЕР_1 ): з 23.07.1987 по 03.05.1993 в колгоспі ім. Ілліча, оскільки стаж роботи в колгоспі за період після 1965 року, підтверджується інформацією про трудову участь в громадському господарстві із зазначенням встановленого та відпрацьованого мінімуму трудової участі в ньому. Для зарахування зазначеного періоду необхідно надати додаткові документи (із зазначенням встановленого та відпрацьованого мінімумів трудової участі в колективному господарстві), видані за місцем роботи (правонаступником/архівним відділом) на підставі первинних документів; з 09.09.1998 по 03.09.1999 - період отримання допомоги по безробіттю, оскільки дата наказу про призначення допомоги містить виправлення; з 01.01.2003 по 30.06.2003, з 01.08.2003 по 31.08.2003, оскільки індивідуальні відомості в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за вказаний період відсутні. Позивачці повідомлено про необхідність підтвердження періоду роботи додатковими документами або результатами перевірки зазначених періодів.
Позивачка не погодилася із правомірністю рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 23.05.2025 року №054450005016 про відмову у призначенні пенсії та звернулася до суду із цим позовом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно із ч. 1 ст. 56, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).
Відповідно до п. 1 Порядку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Трудовий стаж встановлюється на підставі уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників у разі відсутності відповідних записів у трудовій книжці.
Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі №291/99/17.
З оскаржуваного рішення відповідача вбачається, що до страхового стажу позивачки не зараховано період з 09.09.1998 року по 03.09.1999 року - період отримання допомоги по безробіттю, оскільки дата наказу про призначення допомоги містить виправлення.
Порядок ведення трудових книжок, був урегульований «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 та «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.
Згідно з п. 2.4 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, зокрема, зазначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
При цьому, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.
Крім того, судом взято до уваги зміст положень Порядку № 637, відповідно до п. 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №275/615/17 (К/9901/768/17).
Щодо наявності виправлень в трудовій книжці позивача в даті наказу про призначення допомоги, суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, провадження № К/9901/2310/18.
Крім того, суд додатково зазначає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальні недоліки оформлення записів трудової книжки, якщо недоліки допущені з вини адміністрації підприємства.
Крім того, Верховний Суд у іншій постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.
Таким чином до страхового стажу позивачки має бути зарахований період з 09.09.1998 року по 03.09.1999 року - період отримання допомоги по безробіттю.
Крім того, в оскаржуваному рішенні відповідач зазначив про не зарахування позивачці періодів роботи з 23.07.1987 по 03.05.1993 в колгоспі ім. Ілліча, оскільки стаж роботи в колгоспі за період після 1965 року, підтверджується інформацією про трудову участь в громадському господарстві із зазначенням встановленого та відпрацьованого мінімуму трудової участі в ньому.
Відповідно до пунктів 1, 2, 6 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 02.04.1975 №310 «Про трудові книжки колгоспників» (в редакції від 15.08.1990), трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспу.
Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту прийняття їх у члени колгоспу. Всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.
Відповідно до ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стаж роботи в колгоспі за період після 1965 року обчислюється за фактичною тривалістю роботи тільки тоді, коли член колгоспу не виконував встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві без поважних причин.
Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, такі записи, про роботу в якості членів колгоспу - у тому разі, коли чинним законодавством передбачене зарахування цієї роботи в загальний трудовий стаж працівників.
Передбачені цим пунктом записи вносяться до трудової книжки до занесення відомостей про роботу на даному підприємстві (п.2.17). Таким чином, до стажу роботи зараховується робота, у тому числі, на підставі членства в колгоспах. При цьому, записи про роботу як членів колгоспу заносяться до трудової книжки до занесення відомостей про роботу у колгоспі.
Як вбачається з трудової книжки колгоспника позивачки серії НОМЕР_1 від 21.08.1987 року у період з 23.07.1987 року позивачка прийнята в члени колгоспу ім. Ілліча, 04.05.1993 року колгосп ім. Ілліча реорганізовано у сільгосппідприємство ім. Ілліча, з 22.12.1995 року вибула з членів колгоспу ім. Ілліча. Вказані дані підтверджується підписами голови колгоспу та печаткою колгоспу.
При цьому, відповідачем не спростовуються наявні відповідні записи у трудовій книжці позивачки, а саме щодо спірних періодів роботи позивача.
Суд звертає увагу, що вказані записи містять відмітки про кількість відпрацьованих днів за рік та кількість установлених мінімумів трудових днів, нарахування за рік. Вказані записи завірені печатками та підписами.
Суд зазначає, що не зарахування спірних періодів стажу суперечить принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто, обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Тобто, трудова книжка колгоспника містить запис про членство позивача в колгоспі, робота в колгоспі підтверджується записами у його трудовій книжці колгоспника, яка є основним документом про трудову діяльність членів колгоспу. При цьому, трудова книжка колгоспника свідчить про те, що в період з 23.07.1987 року по 03.05.1993 рік позивачка виконувала норму з виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві.
Тому підстав для неврахування зазначеного періоду трудової діяльності позивачки у колгоспі, враховуючи факт щорічного виконання позивачем встановленого мінімуму трудової участі, у відповідача не було.
В позовній заяві позивачка також зазначає, що до її трудового стажу не було зараховано період з 31.07.2014 року по 01.02.2016 року без будь-яких пояснень, в рішенні про відмову в призначенні пенсії це не відображено, однак вбачається з розрахунку страхового стажу доданого до рішення.
Так, з доданого до оскаржуваного рішення розрахунку права на пенсію ОСОБА_1 вбачається не зарахування до стажу роботи період з 31.07.2014 року по 01.02.2016 року.
В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 23.05.2025 року №054450005016 відсутні будь-які обґрунтування щодо не зарахування цього періоду. 
Суд також зазначає, що в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 відсутня 11 сторінка трудової книжки позивачки Серії НОМЕР_2 , в якій могла міститись інформація щодо спірного періоду.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 23.05.2025 року №054450005016 «Про відмову в призначенні пенсії» та його скасування.
Згідно висновків Верховного Суду у постанові Верховного Суду у справі №500/1216/23 від 08 лютого 2024 року дії зобов`язального характеру щодо призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Враховуючи протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 23.05.2025 року №054450005016 «Про відмову в призначенні пенсії», у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 16.05.2025 року з урахуванням висновків суду.
Щодо вимог позивачки про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати їй пенсію за віком суд зазначає про їх передчасність, оскільки судом досліджувалося лише питання правомірності не зарахування до стажу роботи певних періодів її роботи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 23.05.2025 року №054450005016 «Про відмову в призначенні пенсії», зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 16.05.2025 року з урахуванням висновків суду, а в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, код ЄДРПОУ 20632802) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначені пенсії за віком згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення» №054450005016 від 23.05.2025 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача, призначити та виплачувати пенсію за віком з дати настання права (виповнення 60 років), а саме з 10.06.2025 року з зарахуванням до стажу роботи: періоди роботи відповідно з 23.07.1987 року по 03.05.1993 року, з 09.09.1998 року по 03.09.1999 року та з 31.07.2014 року по 01.02.2016 року – задовольнити частково.
Визнати противним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 23.05.2025 року №054450005016 «Про відмову в призначенні пенсії».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 16.05.2025 року з урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, код ЄДРПОУ 20632802) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА