ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2026 Справа № 914/605/26 

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРФАРБ- Україна», м. Львів,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА МАРКА», м. Львів,
про: стягнення 40 090,95 грн.
Суддя І. Б. КОЗАК
При секретарі с/з Р.Р. Волошин
Без виклику сторін.
На розгляд Господарського суду Львівської області подано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРФАРБ- Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА МАРКА» про стягнення 40 090,95 грн.
Ухвалою суду від 03.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Правова позиція позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив виконані позивачем роботи за Актами здачі-приймання робіт від 18.04.2022 в розмірі 25 614 грн, у зв`язку з чим просить суд про стягнення з відповідача 40 090,95 грн заборгованості, що складається з 25 614 грн основного боргу, 2938,94 грн 3% річних та 11 538,01 грн інфляційних втрат. 
Попередній розрахунок судових витрат:
- 2662,4 грн - сума сплаченого судового збору;
- 15 000 грн - витрати на правову допомогу.
Правова позиція відповідача.
Відповідач відзиву на позов не подавав.
Обставини справи.
18 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРФАРБ-Україна» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА МАРКА» (Замовник) підписано: 
1. Акт здачі-приймання робіт №0138 згідно рахунку №0138 від 18.04.2022 року, згідно якого Виконавцем виконано, а Замовником прийнято роботи загальною вартістю 19 170 грн. Перелік робіт:
- послуги фарбування металовиробів – 14 520 грн з ПДВ;
- порошкове покриття RAL7016, дрібна структура, матова, ПЕ – 4650 грн з ПДВ. 
2. Акт здачі-приймання робіт №0141 згідно рахунку №0141 від 18.04.2022 року, згідно якого Виконавцем виконано, а Замовником прийнято роботи загальною вартістю 6444 грн. Перелік робіт:
- послуги фарбування металовиробів – 3840 грн з ПДВ;
- порошкове покриття RAL7016, дрібна структура, матова, ПЕ – 2604 грн з ПДВ. 
Загальна вартість наданих послуг за актами від 18.04.2022 складає 25 614 грн.
Згідно тексту вказаних Актів від 18.04.2022 за №0138 та №0141 такі є одночасно вимогою про виконання зобов`язань замовником по оплаті виконаних робіт протягом 14 календарних днів.
В подальшому ТОВ «ІНТЕРФАРБ-Україна» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних:
- податкову накладну №20 від 18.04.2022 на операцію з виконання робіт/поставку товарів загальною вартістю 19 170 грн;
- податкову накладну №23 від 18.04.2022 на операцію з виконання робіт/поставку товарів загальною вартістю 6444 грн.
Однак, ТОВ НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА МАРКА» оплату за надані послуги не здійснило.
На суму основної заборгованості позивачем було нараховано 2938,94 грн 3% річних та 11 538,01 грн інфляційних втрат.
Станом на дату винесення рішення відповідачем не подано доказів оплати заборгованості.
Оцінка суду.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.
До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно долучених до матеріалів справи Актів здачі-приймання робіт №0138 та №0141 від 18.04.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРФАРБ-Україна» виконано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА МАРКА» прийнято роботи загальною вартістю 25 614 грн. Вказані акти підписані та скріплені печатками позивача та відповідача.
Доказів оплати вказаної заборгованості матеріали справи не містять.
За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача 25 614 грн основного боргу. 
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Позивачем заявлено до стягнення 2938,94 грн 3% річних та 11 538,01 грн інфляційних втрат. Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що такий розрахунок здійснено вірно, відтак до стягнення з відповідача підлягає 2938,94 грн 3% річних та 11 538,01 грн інфляційних втрат за період: 03.05.2022 – 26.02.2026. 
Судові витрати.
Сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача.
Позивачем заявлено до стягнення 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до положень ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Судом встановлено, що на підтвердження факту надання правничої допомоги та понесення витрат позивачем на професійну правову допомогу адвоката в сумі 15 000 грн ним надано: Договір про надання правничої допомоги №200226-02 від 20 лютого 2026 року; платіжну інструкцію №115 від 27.02.2026 на суму 10 000 грн та Ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВС №1443348 від 27.02.2026.
Договором про надання правничої допомоги №200226-02 від 20 лютого 2026 року визначено, що гонорар Адвоката є фіксованим та становить 15 000 грн (пункт 4.4. Договору). 
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд у Постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та у Постанові від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський проти України» зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Таким чином, суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню.
Клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами від відповідача не надходило.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є правомірною, такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відтак, вимога про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі - у розмірі 15 000 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО ВИРОБНИЧА ФІРМА МАРКА» (адреса: 79000, Львівська обл., місто Львів, площа Маланюка, будинок 6; код ЄДРПОУ: 38557981) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРФАРБ- Україна» (адреса: 79012, Львівська обл., місто Львів, вулиця Сахарова, будинок 42; код ЄДРПОУ: 31073613) 25 614 грн основного боргу, 2938,94 грн 3% річних, 11 538,01 грн інфляційних втрат, 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 2662,4 грн судового збору.
3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.
5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Суддя Козак І.Б.