Справа № 346/5900/25
Провадження № 2/346/655/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
08 травня 2026 р.	м. Коломия   Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

в складі головуючого судді     Калинюка О.П.
з участю секретаря      Ковалюк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей сторін, 

ВСТАНОВИВ:

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.05.2012 року розірвано шлюб між нею та відповідачем. Однак, вони продовжили спільне проживання. Під час цього шлюбу та після його розірвання в сторін народилися двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні.
Заочним рішенням вказаного суду від 05.11.2019 року присуджено аліменти, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання вказаних дітей, а саме по 2 500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття.
Однак, на час подання розглядуваного позову у позивачки змінилося матеріальне становище. Тому вона змушена звернутися з позовом про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання вказаних дітей, так як розміру присуджених у 2019 році аліментів на утримання двох синів, враховуючи встановлений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, не вистачає через підвищення цін у державі, діти потребують значно більшого догляду та матеріальних засобів на їх утримання, забезпечення належного харчування, фізичного, духовного розвитку, навчання, лікування. Вказані обставини зумовлюють і відповідну зміну майнового становища позивачки, адже всі речі, необхідні для дітей, вона купує самостійно, а також оплачує рахунки за комунальні послуги, відвідування дітьми гуртків, стоматолога та інше. Однак, позивачка не має можливості самостійно забезпечити належний рівень життя дітям сторін, оскільки її майнове становище змінилося в бік погіршення у зв`язку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування і товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом. Крім того, змінився в бік збільшення визначений положеннями Сімейного кодексу України (далі - СК України) мінімальний розмір аліментів.
Крім того, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися до суду тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоров`я, а вказує і на інші випадки, передбачені СК України. 
Враховуючи вищенаведене, позивачка просить суд ухвалити рішення про збільшення розміру стягуваних аліментів до 5 000 грн. на кожну дитину щомісячно, які стягувати до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме їх інтересам. 
Крім того, відповідач не платив вчасно та регулярно аліменти з часу їх присудження у 2019 році. Згідно із змістом розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Косівським відділом державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 30.10.2025 року, вбачається відсутність заборгованості по сплаті аліментів. Водночас, вказаним розрахунком встановлено, що відповідач прострочував виплату аліментів, а саме: за лютий 2024 року аліменти не сплачено; у березні 2024 року відповідач сплатив 10000 грн; у період з квітня по липень 2024 року відповідач аліменти не сплачував, що призвело до виникнення заборгованості; у серпні сплачено 8000 грн., чим частково погашено наявну заборгованість; у вересні 2024 року аліменти не сплачено; у жовтні 2024 року відповідачем сплачено 11 727 грн.; за листопад та грудень 2024 року аліменти не сплачено; у січні 2025 року сплачено аліменти в розмірі 6000 грн.; у період з лютого по вересень 2025 року аліменти не сплачувалися, у зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 28 556,00 грн., яку відповідач у жовтні 2025 року повністю погасив, після звернення представника позивача до державного виконавця вказаного відділу державної виконавчої служби з відповідним запитом.
Згідно з розрахунком пені, нарахованої через несплату відповідачем аліментів за період з 01.01.2024 р. по 31.10.2025 року, розмір такої пені становить 15 916 грн. 08 коп, яка перевищує 100% розміру зазначеної суми заборгованості по сплаті аліментів, а тому пеню слід стягнути в розмірі суми вказаної заборгованості. 

Отже, оскільки відповідач вчасно не виконував обов?язок по сплаті аліментів в повному обсязі, то позивачка також просить стягнути з відповідача вказаний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 26.02.2026 року подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимог (а. с. 35).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 05.05.2026 року подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, а також вказав, що просить змінити розмір аліментів та стягувати ці платежі в частці від доходів. Позовну вимогу про стягнення пені в зазначеному розмірі відповідач визнав. 

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Стадію ухвалення даного судового рішення судом визначено до 08.05.2026 року. 

Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до даних свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 (актовий запис № 13), серії НОМЕР_2 (актовий запис № 17) сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14, 15).
Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 

З долученої відповідачем довідки з місця роботи ТОВ "Серджіо Експрес" від 04.05.2026 року вбачається, що останній є працевлаштований у період з 08.05.2024 року по 07.05.2026 року (а.с.46). 
Тому суд вважає слушною позицію про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на стягнення цих платежів у частці від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину. 
При цьому стороною позивача не обгрунтовано позовну вимогу про необхідність зміни розміру аліментів в бік його збільшення зі збереженням такого способу їх стягнення як тверда грошова сума, адже судом встановлено, що відповідач має стабільний і регулярний дохід у виді заробітної плати. 
Згідно з положеннями ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).
В постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року, винесеній у справі №572/1762/15-ц, зазначено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:
p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn),де:
p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Судом встановлено, що стороною позивачки вірно проведено розрахунок пені з врахуванням кожної суми щомісячного платежу шляхом множення суми платежу за місяць на кількість прострочених днів місяця та на 1 відсоток суми боргу. 

Оскільки відповідач всупереч вимогам ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України не надав жодних доказів відсутності його вини щодо несплати аліментів у повному обсязі, суд вбачає наявність підстав для стягнення пені.

Водночас, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 19.01.2022 року, винесеній у справі № 711/679/21 вказав, що оскільки пеня - змінна величина, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі якщо позивач з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 
Судом встановлено, що визнання відповідачем позовної вимоги про стягнення вказаного розміру пені не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 

З урахуванням того, що заборгованість відповідача перед позивачкою зі сплати аліментів у межах вищевказаного виконавчого провадження становить 15 916 грн. 08 коп., то з відповідача підлягає стягненню пеня (неустойка) в зазначеному розмірі. 

Враховуючи вищевказане, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка.

Окрім того, позивачка вказує, що нею понесені судові витрати за професійну правничу допомогу, вартість яких становить 6 000 грн. 

Згідно з положенням ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати (крім судового збору), пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачка надала квитанцію № 26.02.2026 року, відповідно до якої їй надано таку допомогу у виді складання позовної заяви (а. с. 35).
Суд, враховуючи вище вказані обставини, в тому числі повне визнання відповідачем однієї з двох позовних вимог, часткове задоволення позову, беручи до уваги вимоги щодо розумності і справедливості визначення рівня витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що розмір таких витрат, який слід стягнути з відповідача на користь позивачки, слід визначити як 3500 грн. 
На підставі наведеного, статей 150, 192, 196 СК України, керуючись статтями 141, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Змінити розмір стягуваних аліментів. 

Стягувати з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 , на користь  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в загальному розмірі 1/3 (однієї третьої) частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину сторін. 

Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 , на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_2 , пеню за прострочення сплати присуджених рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.11.2019 року аліментів на утримання дітей сторін: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.01.2024 року по 31.10.2025 року включно в загальному розмірі 15 916 ( п`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 08 копійок.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити. 

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний
номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , жителя 
АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків:
НОМЕР_4 , жительки 
АДРЕСА_2 , судові витрати в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень.
Стягнути з з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер
облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 2 772 (дві тисячі сімсот сімдесят дві ) гривні 80 копійок на користь держави, на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету : 22030106.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського
апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення даного рішення.

Суддя: 	Калинюк О. П.