Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.06.2026  	Справа №607/11359/25 Провадження №2/607/1185/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Лазоренко Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр», позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №4205455 від 24.05.2021 у розмірі 26136,38 грн та за кредитним договором №75973222 від 26.07.2021 в розмірі 11073,59 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 24.05.2021 ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту №4205455. Відповідно до договору відповідачу надано кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок у сумі 8000,00 грн строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 24-01/2022, згідно з яким до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №4205455 від 24.05.2021. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 26136,38 грн, з яких: 8000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 17988,00 грн – заборгованість за відсотками, 128,00 – інфляційні збитки, 20,38 грн – 3% річних нараховані на підставі ст.625 ЦК України.
Крім того, 26.07.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали договір позики №75973222. Відповідно до договору відповідачу надано кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок у сумі 4000,00 грн строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 27/01/2022, згідно з яким до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №75973222 від 26.07.2021. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 11073,59 грн, з яких: 4000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 7000,39 грн – заборгованість за відсотками, 64,00 грн - інфляційні збитки, 9,20 грн – 3% річних нараховані на підставі ст.625 ЦК України.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, згідно з яким до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №4205455 від 24.05.2021 та кредитним договором №75973222 від 26.07.2021.
Оскільки кошти не були повернуті у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
У судові засідання, в тому числі 28.05.2026, представник позивача не з`явився, просить розглянути справу без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив, про що зазначив у прохальній частині позову. 
Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання, в тому числі 28.05.2026, не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала, про поважність причин не прибуття в судове засідання не повідомила. А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24.05.2021 ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту №4205455, який зі сторони відповідача підписаний одноразовим ідентифікатором М495815. 
Відповідно до умов договору, ТОВ «Авентус Україна» надає відповідачу кредит в розмірі 8000,00 грн (п.п. 1.2, 1.3). Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується у графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 договору (п.1.4). Тип процентної ставки – фіксована (п.1.5). Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку надання кредиту, вказаного в п.1.4 договору, якщо споживач не виконав умов для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п.4.3 договору (1.5.1). Знижена процентна ставка 1,805% в день (п.1.5.2). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п.2.1). 
Згідно з п. 3.1 Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». 
При цьому, відповідно до п. 4.1 Договору строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2 (підпункти 4.2.1 - 4.2.4) Договору, або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (п. 4.3.1 - 4.3.2) Договору.
Відповідно до п. 4.3 Договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2.2- 4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених п. 4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача у порядку, передбаченому п. 4.2. Договору (п. 4.3.2 Договору).
Згідно з листом ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» №7/8069 від 07.03.2025, 24.05.2021 на карту № НОМЕР_1 перераховано кошти в сумі 8000,00 грн.
Згідно з витребуваною судом інформацією від АТ КБ «ПриватБанк», 24.05.2021 на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 здійснено зарахування коштів в сумі 8000,00 грн.
Відповідно до розрахунку ТОВ «Авентус Україна» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №4205455 від 24.05.2021 за період з 24.05.2021 по 23.01.2021 становить 25988,00 грн, з яких 8000,00 грн – основний борг, 17988,00 грн – проценти.
24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором №4205455 від 24.05.2021, що підтверджується реєстром боржників від 24.01.2022, платіжним дорученням №323110003 від 24.01.2022, актом приймання-передавання реєстру боржників від 24.01.2022.
Відповідно до розрахунку за кредитним договором №4205455, який складено ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість ОСОБА_1 станом на 10.01.2023 складає 26136,38 грн, з яких: 8000,00 грн – заборгованість за сумою кредиту; 17988 грн – заборгованість за процентами; 128,00 грн – інфляційні збитки, 20,38 грн – 3% річних за користування грошовими коштами відповідно до ст.625 ЦПК України.
26.07.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75973222, згідно з умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати ОСОБА_1 у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами договору строк (строк позики), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1 договору).
Відповідно до п. 2 договору: сума позики 4000,00 грн; строк позики (строк договору) 30 днів; процентна ставка 1,99% в день (фіксована); дата надання позики 26.07.2021; дата повернення позики (останній день) 25.08.2021; знижена процентна ставка 0,01% в день; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70% в день.
У п.18 договору (юридичні адреси та реквізити сторін) вказано рахунок позичальника: НОМЕР_3 .
Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором MBIzU1dQXS.
На виконання умов договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 26.07.2021 перерахувало ОСОБА_1 на картку НОМЕР_3 4000 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» №КД-000018906/ТНПП від 17.03.2025, та випискою АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів ОСОБА_1 по картці № НОМЕР_4 .
Відповідно до розрахунку за кредитним договором №75973222, який складено ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість ОСОБА_1 за період з 26.07.2021 по 23.12.2021 (150 днів) складає 11000,39 грн, з яких: 4000,00 грн – заборгованість за сумою кредиту; 7000,39 грн – заборгованість за процентами.
27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором №75973222 від 26.07.2021, що підтверджується реєстром боржників від 27.01.2022, платіжним дорученням №32465 від 27.01.2022, актом приймання-передавання реєстру боржників у електронному вигляді від 27.01.2022.
Відповідно до розрахунку за кредитним договором №75973222, який складено ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість ОСОБА_1 станом на 10.01.2023 складає 11073,59 грн, з яких: 4000,00 грн – заборгованість за сумою кредиту; 7000,39 грн – заборгованість за процентами; 64,00 грн – інфляційні збитки, 64,00 грн – 3% річних за користування грошовими коштами відповідно до ст.625 ЦПК України.
10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Коллект Центр» набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржників (п.2.1 Договору).
Права вимоги вважаються відступленими (переданими) ТОВ «Вердикт Капітал» та набутими (прийнятими) ТОВ «Коллект Центр» в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4) (п. 5.2 Договору).
10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023.
10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» підписали Реєстр боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4205455 від 24.05.2021 в сумі 26136,38 грн та кредитним договором №75973222 в сумі 11073,59 грн.
Згідно з розрахунком ТОВ «Коллект Центр» станом на 21.05.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №4205455 від 24.05.2021 за період з 10.01.2023 по 21.05.2025 складає 26136,38 грн з яких: 8000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 17988,00 грн - заборгованість за відсотками; 128,00 грн – інфляційні збитки; 20,38 грн – 3% річних.
Згідно з розрахунком ТОВ «Коллект Центр» станом на 21.05.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №75973222 від 26.07.2021 за період з 10.01.2023 по 21.05.2025 складає 11073,59 грн з яких: заборгованість по кредиту 4000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 7000,39 грн; 64,00 грн – інфляційні збитки; 9,20 грн – 3% річних.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Щодо кредитного договору №4205455 від 24.05.2021.
Судом встановлено, що 24.05.2021 ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №4205455 в електронній формі у інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, шляхом підпису відповідачем договору одноразовим ідентифікатором. 
Зазначений договір не визнаний судом недійсним, тому в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.
Також, встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит №4205455 від 24.05.2021 виконало в повному обсязі та перерахувало відповідачу кредитні кошти у розмірі 8000,00 грн на її картковий рахунок НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» та випискою АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку відповідача.
Згідно із розрахунком ТОВ «Авентус Україна» станом на 21.10.2021 товариство нарахувало заборгованість за кредитом: по тілу кредиту 8000,00 грн, по відсоткам за період з 24.05.2021 по 21.10.2021 в розмірі 17988,00 грн, а всього на загальну суму 25988,00 грн.
Згідно з укладеним між первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем договору кредит у сумі 8000,00 грн було надано відповідачу строком на 30 днів до 23.06.2021.
Пунктом 4.2.2 кредитного договору передбачено, що споживач має право порушувати питання про продовження строку дії договору шляхом здійснення відповідного платежу та вчинення повідомлення кредитодавцю (надсилання оферти).
Пунктом 4.2.3 кредитного договору встановлено, що кредитодавець вправі акцептувати пропозицію споживача про продовження строку дії договору шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту.
Згідно з розрахунком заборгованості складеного ТОВ «Авентус Україна» відповідач 23.06.2021 сплатив відсотки за 30 днів користування кредитом в сумі 4332,00 грн (8000 грн * 1,805% * 30). 
Однак, доказів того, що відповідну оферту кредитодавцем було прийнято та строк дії договору було продовжено, матеріали справи не містять. 
Позивачем не надано доказів направлення споживачу текстового повідомлення про пролонгацію дії кредитного договору, що відповідало б приписам п.4.2.3 договору.
Таким чином, строк кредитування закінчився 23.06.2021 (останній день дії кредитного договору).
Отже, нарахування позивачем заборгованості за відсотками за весь подальший період часу після закінчення строку дії кредитного договору, а саме з 24.06.2021 є необґрунтованим, що також випливає з правового висновку Верховного Суду у постанові від 14.02.2018 по справі №564/2199/15-ц.
Відтак, у задоволенні вимоги позивача про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 17988,00 грн, слід відмовити, оскільки 4332,00 грн відсотків за 30 днів користування кредитом, а це повний строк кредитування, відповідач сплатив.
Згідно із статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору в частині сплати тіла кредиту належним чином не виконував, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №4205455 від 24.05.2021 у загальному розмірі 8148,38 грн, що складається із: 8000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 128,00 грн – інфляційні збитки нараховані на підставі статті 625 ЦК України (за 31 день за період з 24.01.2022 по 23.02.2022), 20,38 грн – 3% річних (за 31 день за період з 24.01.2022 по 23.02.2022).
Щодо кредитного договору №75973222 від 26.07.2021.
Підписуючи договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором MBIzU1dQXS відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору №75973222 від 26.07.2021.
Крім того, ОСОБА_1 розуміла, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних у ньому умовах.
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» та випискою АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів ОСОБА_1 по картці.
Відповідачем не спростовано вищевказаних доказів отримання ним кредитних коштів.
Згідно з наданим позивачем розрахунком загальна заборгованість за кредитним договором становить 11073,59 грн, з яких: заборгованість по кредиту 4000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 7000,39 грн; 64,00 грн – інфляційні збитки; 9,20 грн – 3% річних.
При визначенні розміру процентів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує, що нарахування процентів може здійснюватися лише в межах строку кредитування.
Пунктом 2 договору позики № 75973222 передбачено, що строк позики становить 30 днів, а саме до 25.08.2021 (останній день); процентна ставка (базова) в розмірі 1,99% в день.
Проте, проценти за користування позикою нараховувалися протягом 150 днів, тобто поза межами строку кредитування, які позивач нараховує саме як проценти за «користування кредитом», а не як міру відповідальності на підставі статті 625 ЦК України.
Представником позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження продовження строку кредитування.
Тому, суд вважає, що стягнути з відповідача на користь позивача належить лише суму позики та проценти за договором позики за період з 26.07.2021 по 25.08.2021 (1,99 % за день), що становить 2388,00 грн (4000 ? 1,99% ? 30 днів).
Проценти з 26.08.2021 до 23.12.2021 нараховані позивачем поза межами строку, на який надана позика, тому не підлягають стягненню.
Посилання позивача на те, що умови продовження строку нарахування процентів за користування позикою передбачено Правилами надання грошових коштів у позику, не заслуговують на увагу, з огляду на таке. 
В підписаному договорі позики ОСОБА_1 підтвердила, що до моменту підписання договору вивчила цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, які розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) йому зрозумілі.
Правилами надання грошових коштів у позику, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, у тому числі, що у разі неповернення/ повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, але не більше 90 календарних днів (п. 6.5 Правил).
Проте, вказані Правила не підписані відповідачем і матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розуміла відповідач, ознайомилась та погодилась з ними, підписуючи договір позики 26.07.2021.
Таким чином, за відсутності доказів про конкретно запропоновані відповідачу Правила надання грошових коштів, надані позивачем Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору позики, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
У зв`язку із цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини 1 статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №75973222 від 26.07.2021 слід задовольнити частково в розмірі 6461,20 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за кредитом, 2388,00 грн заборгованість за відсотками (за період з 26.07.2021 по 25.08.2021), 64,00 грн – інфляційні збитки нараховані на підставі статті 625 ЦК України (за 28 днів за період з 27.01.2022 по 23.02.2022), 9,20 грн – 3% річних (за 28 днів за період з 27.01.2022 по 23.02.2022).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням.
Такі висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 31 травня 2023 року у справі №757/13974/21-ц.
На підтвердження витрат позивача на правову допомогу, останнім до позовної заяви було додано такі документи: договір № 02-09/2024-8 про надання правової допомоги від 02.09.2024, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та ФОП ОСОБА_2 , заявку на надання юридичної допомоги № 34 від 01.04.2025; витяг з Акту № 8 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025; тарифи на послуги; платіжну інструкцію.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Положеннями ч. 4 ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Разом з тим, в матеріалах справи відсутнє підтвердження, що Калітіна О.В. є адвокатом.
Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України (пункт 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21)).
Отже, витрати на правничу допомогу стягуються за наявності ордера та договору, які підтверджують, що послугу надавав саме адвокат. Якщо ж особа, яка надавала правову допомогу, не є адвокатом, то такі витрати не підлягають стягненню, оскільки вони не відповідають вимогам, передбаченим цивільним процесуальним законодавством.
З огляду на викладене, беручи до уваги, що матеріали справи не містять жодного належного доказу про те, що правову допомогу у цій справі позивачу надавала Калітіна О.В., як адвокат, у задоволенні вимоги позивача про стягнення із відповідача 13000,00 грн понесених витрат на правову допомогу, слід відмовити. 
Так як позов задоволений на 39,26% (14609,58 / 37209,97 х 100%), з відповідача на користь позивача слід стягнути 951,03 грн судового збору (39,26% від 2422,40 грн).
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 287, 289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №4205455 від 24.05.2021 у розмірі 8148,38 грн, що складається із: 8000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 128,00 грн – інфляційні збитки, 20,38 грн – 3% річних.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором позики №75973222 від 26.07.2021 у розмірі 6461,20 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за кредитом, 2388,00 грн заборгованість за відсотками, 64,00 грн – інфляційні збитки, 9,20 грн – 3% річних.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір в розмірі 951,03 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження – вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ, код ЄДРПОУ – 44276926. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_5 , місце проживання – АДРЕСА_1 .

Рішення складено та підписано 04.06.2026.

Головуючий суддя    	П. Я. Стельмащук