ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/36587/25	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В., 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 	 Державної служби України з безпеки на транспорті	
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 26.02.2026р. у справі №160/36587/25	
за позовом:	Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДКОМПЛЕКТ КР» 	
до:   про:	Управління державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті  визнання протиправною та скасування постанови	
ВСТАНОВИВ:
25.12.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДКОМПЛЕКТ КР» (далі – ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ КР») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови /а.с.1-10/ і судом першої інстанції 26.12.2025р. за цим позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/36587/25 та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін /а.с. 30/. 
Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що посадовими особами Укртрансбезпеки 03.11.2025р. проведено рейдову перевірку, за результатами якої складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № ОАР 039156 від 03.11.2025р., у якому зроблено висновок про те, що на момент перевірки під час перевезення вантажів за ТТН № 33 від 30.10.2025р. у водія відсутня заповнена тахокарта – відсутня за 26.10.2025 року, та у подальшому на підставі цього акту начальником відділу відповідача 10.12.2025р. прийнято постанову №009631 про застосування до підприємства за вчинене порушення адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн. Позивач вважає висновки акту перевірки та прийняту на підставі цього акту постанову не обгрунтованими та безпідставними з огляду на те, що наведені у акті перевірки обставини не відповідають фактичним обставинам проведення перевірки, а приписи абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» можуть бути застосовані лише до автомобільних перевізників, проте позивач такого статусу не має, і відношення до подій, що сталися 03.11.2025 року, які описано в акті рейдової перевірки серія ОАР № 039156, також не має. Вказує, що позивач у власності або користуванні ніколи не мав транспортного засобу, описаного в акті перевірки – DAF держ.номер НОМЕР_1 , а власник зазначеного транспортного засобу – ОСОБА_1 не мав трудових відносин з позивачем. Зазначення в товарно-транспортній накладній даних позивача є безпідставним, така товарно-транспортна накладна є нікчемною, з огляду на відсутність відповідних господарських операцій, тому просив: - визнати протиправною та скасувати постанову серія ОПШ №009631 від 10.12.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу по відношенню до ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ KP».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2026р. у справі №160/36587/25 адміністративний позов ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ КР» задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову серія ОПШ №009631 від 10.12.2025р. про застосування адміністративно-господарського штрафу по відношенню до ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ KP». /а.с. 160-162/.
Відповідач – Укртрансбезпека, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 25.03.2026р. за допомогою засобів системи «Електронний суд» подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 25.03.2026р., та судом апеляційної інстанції 03.04.2026р. відкрито апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою і справа №160/36587/25 призначена до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 19.05.2026р., про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи. 
Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив скасувати рішення суду першої інстанції від 26.02.2026р. у цій справі та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі. 
Позивач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 03.11.2025 року посадовими особами Управління державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державною службою України з безпеки на транспорті на підставі направлення на рейдову перевірку від 30.10.2025 року №001630 на дорозі № 153 км а/д М-14 Одеса-Мелітополь проведена рейдова перевірка, в рамках якої проведено перевірку транспортного засобу марки DAF, державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , та за результатами якої складено:
- акт про проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № ОАР 039156 від 03.11.2025 року, яким встановлено, що на момент перевірки під час перевезення вантажів за ТТН № 33 від 30 жовтня 2025 року у водія відсутня заповнена техокарта – відсутня за 26.10.2025 року /а.с. 16/.
З наданої ксерокопії вищезазначеного акту № ОАР 039156 від 03.11.2025 року /а.с. 16/ вбачається, що перевіркою встановлено порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
10.12.2025р. за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт начальником управління прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №009631, відповідно абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», якою постановлено стягнути з автомобільного перевізника ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ КР» адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн. /а.с. 13/, і саме ця постанова відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, є предметом оскарження у цій адміністративній справі.
Надаючи оцінку спірним відносинам, які виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до абз. 20 ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі – Закон №2344-III) автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Частиною 7 ст.6 Закону №2344-III передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.
Згідно з частинами 14, 17 ст.6 Закону №2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
В силу ст. 34 Закону №2344-III автомобільний перевізник повинен, зокрема виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Згідно з абзацом 3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт при перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена «Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до п. 2, 4 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
Відповідно до п. 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Оформлення результатів рейдової перевірки (перевірки на дорозі) та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені п. 20-30 цього Порядку.
Виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності). У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис (п. 20-22 Порядку № 1567).
За приписами абзаців 1-4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Згідно із абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що до переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів визначених ст.48 Закону №2344-III віднесено також інші документи, що передбачені законодавством.
Відповідно до положень ст.49 Закону №2344-III, водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень, дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.
Відповідно до положень ст.49 Закону №2344-III, водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень, дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.
Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. №363 затверджено «Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (далі - Правила №363).
Згідно з положеннями цих Правил, перевізник це фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.
Наказом Міністерства транспорту і зв`язку України №340 від 07.06.2010р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010р., затверджено «Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку» (далі - Положення №340).
Відповідно до пункту 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.
Згідно з пунктом 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Пунктом 6.3 Положення №340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
Отже, нормами Положення №340 визначено, що тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на транспортному засобі для показу та реєстрації інформації про рух транспортного засобу. Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.
Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, встановлено «Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті», затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція №385).
Відповідно до п. 1.4 Інструкції №385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Пунктом 3.5. Інструкції №385 встановлено, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.
Відповідно до п. 3.6. Інструкції №385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
За приписам п.3.3. Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, має при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.
Отже, водії, які здійснюють перевезення з використанням вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф, а також мати протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу. При цьому перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів необхідно проводити кожні два роки.
Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особистої картки водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Інструкцією.
Як вбачається з матеріалів справи, акт про проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № ОАР 039156 від 03.11.2025 року містить посилання на ТТН № 33 від 30.10.2025 року.
Згідно товарно-транспортної накладної № 33 від 30.10.2025 року, остання складена на автоперевезення автомобілем DAF держ.номер НОМЕР_1 з причіпом/напівпричіпом держ.номер НОМЕР_2 , водій – ОСОБА_1 , вантажовідправник ТОВ «РОТИС ПЛЮС» (вул.Коломійцевська 25/1, м.Кривий Ріг), вантажоодержувач АТ «Українська залізниця», пункт навантаження: вул.Коломійцевська 25/1, м.Кривий Ріг.
При цьому, в графі «автомобільний перевізник» вказаної товарно-транспортної накладної зазначено ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ KP», проте без місцезнаходження та ІК в ЄДРПОУ, проте будь-які взаємовідносини водія та власника транспортного засобу - автомобіля DAF держ.номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 з ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ KP» матеріалами справи, а також матеріалами рейдової перевірки не підтверджено.
Згідно з довідкою ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ KP» № 22/12-2025 від 22.12.2025 року, трудових, цивільно-правових або будь-яких інших взаємовідносин ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ KP» з громадянином ОСОБА_1 не мало, ця особа є невідомою для товариства.
Колегія суддів зазначає, що оформлення товарно-транспортної накладної здійснюється вантажовідправником, яким в даному випадку є ТОВ «РОТИС ПЛЮС», отже, приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не може нести відповідальність за правильність її оформлення.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази того, що належним суб`єктом господарювання, який проводить діяльність у сфері надання послуг з перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами, є саме ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ KP».
В ході розгляду справи відповідачем не надано доказів, а судом не встановлено відповідних взаємовідносин водія ОСОБА_1 з ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ KP» станом на 26.10.2025р. саме як з перевізником.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки матеріли справи не містять належних доказів порушення саме ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ KP» як автомобільним перевізником, вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», підстави для застосування штрафних санкцій, згідно зі ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - відсутні, у зв`язку з чим постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №009631 від 10.12.2025 року, якою застосовано до ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ KP» штраф у сумі 17000,00 грн. за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», судом першої інстанції обґрунтовано визнано протиправною та скасовано.
Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблено правильний висновок про те, що заявлені позивачем у даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню та прийнято обґрунтоване рішення щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, і оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судового рішення, тому колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 26.02.2026 р. у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі відповідача, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2026р. у справі №160/36587/25 – залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
Постанову виготовлено та підписано – 16.06.2026р. 

Головуючий - суддя А.О. Коршун 

суддя Д.В. Чепурнов 

суддя С.В. Сафронова