ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" червня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/69/26 
Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гуменюк, розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Спеціалізованого сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Кам`яне - Случанський"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбер Майнінг Компані"
про розірвання договору,
за участю представників:
від позивача: не з`явився,
від відповідача:не з`явився,
УСТАНОВИВ: 
У січні 2026 року Спеціалізований сільськогосподарський обслуговуючий кооператив "Кам`яне - Случанський" звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбер Майнінг Компані", у якому просить розірвати угоду № 2507/2025 про проведення розвідувальних робіт на земельній ділянці спеціального дозволу «Труска Гребля» від 25.07.2025, укладену між Спеціалізованим сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом "Кам`яне - Случанський" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Амбер Майнінг Компані".

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 25.07.2025 між позивачем, як постійним лісокористувачем, та відповідачем, як надрокористувачем, укладено угоду №2507/2025 про проведення розвідувальних робіт на земельній ділянці в межах спеціального дозволу № 5818, ділянка надр «Труска Гребля», за якою всі геологорозвідувальні роботи проводяться на території, невкритій деревно-чагарниковою рослинністю. Усупереч наведеному, відповідач проводить роботи на території, яка вкрита деревами та чагарниками, про що свідчать складені позивачем акти огляду місця порушення лісового законодавства, що завдає йому майнової шкоди, оскільки дерева, які є власністю позивача, падають і втрачають у вартості. Окрім того, за умовами угоди відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу усі збитки, в тому числі неодержані доходи, а також за свій рахунок приводити займані земельні ділянки у попередній стан. Розрахований позивачем розмір збитків становить 7 833 301,08 грн, однак відповідач відповідного відшкодування збитків не здійснив, внаслідок чого позивач не отримав того, чого очікував від укладення угоди - справедливої та своєчасної компенсації (відшкодування збитків) за використання земельної ділянки у погоджені строки, а відтак просить суд розірвати угоду на підставі статті 651 ЦК України. 

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на статті 6, 14, 16, 651 ЦК України, статті 97, 97-1, 152 ЗК України, статтю 18 Кодексу України про надра тощо.

10.02.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким проведений позивачем розрахунок збитків у визначені угодою строки не надавався, а відтак твердження, що відповідач порушує умови угоди в частині відшкодування збитків є безпідставним та необґрунтованим. Щодо твердження позивача, що відповідач здійснює геологорозвідку на ділянках, вкритих чагарниково-деревною рослинністю, на підтвердження чого надає акти огляду місця порушення лісового законодавства з розрахунками збитків, то такі документи не можуть бути належними і допустимими доказами вчинення порушень, оскільки складення відповідних актів регулюється Інструкцією з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення, за якою при вчиненні громадянами та посадовими особами адміністративних правопорушень у сфері лісового господарства уповноважені на те посадові особи згідно зі статтею 255 КУпАП складають протокол про адміністративне правопорушення за встановленою формою, тобто належним доказом вчинення порушень умов угоди і вимог лісового законодавства мав би бути саме протокол у справі про адміністративні правопорушення. Ураховуючи викладене, відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результат їх розгляду.
Ухвалою суду від 28.01.2026 позовну заяву ССОК "Кам`яне - Случанський" залишено без руху.

Ухвалою суду від 30.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/69/26 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 02.03.2026.

Крім цього, 29.01.2026 від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 02.02.2026 заяву про забезпечення позову задоволено частково.

11.02.2026 супровідним листом Господарського суду Рівненської області № 918/69/26/186/26 матеріали справи направлено до Північно - західного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням ТОВ "Амбер Майнінг Компані" апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 02.02.2026 про забезпечення позову.

Ухвалою суд від 02.03.2026 зупинено провадження у справі до повернення матеріалів справи із суду вищої інстанції.

Постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 04.03.2026, яка залишена без змін постановою Касаційного господарського суду від 16.06.2026, апеляційну скаргу ТОВ "Амбер Майнінг Компані" задоволено частково, ухвалу суду про забезпечення позову від 02.02.2026 в частині задоволення заяви про забезпечення позову скасовано та постановлено в цій частині нове судове рішення, яким відмовлено ССОК "Кам`яне - Случанський" у задоволенні заяви про забезпечення позову, у решті ухвалу суду від 02.02.2026 у справі № 918/69/26 залишено без змін.

17.03.2026 на адресу суду повернулися матеріали справи № 918/69/26.

Ухвалою суду від 17.03.2026 поновлено провадження у справі № 918/69/26, підготовче засідання призначене на 30.03.2026.
30.03.2026 від відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Ухвалою суду від 30.03.2026 призначено судове засідання у справі № 918/69/26 на 27.04.2026.

27.04.2026 від відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, а також про проведення судового засідання без участі його представника.

Ухвалою суду від 27.04.2026 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 25.05.2026.

25.05.2026 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 25.05.2026 у судовому засіданні оголошено перерву на 15.06.2026.

15.06.2026 від відповідача надійшли додаткові пояснення, які залишені судом без розгляду, оскільки подані поза межами строку для їх подання (після закінчення підготовчого провадження та початку розгляду справи по суті). 

У судовому засіданні оголошено перерву на 29.06.2026.

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
Позивач є землекористувачем (на праві постійного користування) земельної ділянки з кадастровим номером 5625481600:02:002:0232, яка є земельною ділянкою лісогосподарського призначення та перебуває у державній власності. 

Місце розташування вказаної земельної ділянки (адміністративно територіальна одиниця): Рівненська область, Сарненський район, Вирівська сільська рада; цільове призначення: категорія земель: землі лісогосподарського призначення; вид цільового призначення земельних ділянок: 09.01 для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг; Форма власності - державна власність; площа земельної ділянки з кадастровим номером 5625481600:02:002:0232 – 347,2650 га.

Позивач є підприємством, у постійному землекористуванні якого перебуває 1 597,1 га земель лісового фонду державної форми власності. Підставою для користування є Державний акт на право постійного землекористування серія І-РВ №001186 від 17.12.2001. 

Власником земельних ділянок, які перебувають у постійному землекористуванні позивача, є держава в особі Рівненської обласної державної адміністрації. 

У свою чергу, відповідач є надрокористувачем та має спеціальний дозвіл на користування надрами № 5818 від 01.07.2025, географічні координати якого накладаються на землі лісового фонду, які перебувають у постійному користуванні позивача.

25.07.2025 між позивачем та відповідачем укладено угоду №2507/2025 про проведення розвідувальних робіт на земельній ділянці в межах спеціального дозволу № 5818, ділянка надр «Труска Гребля». 

За пунктом 5.1. угоди передача земельної ділянки здійснюється за актом прийому-передачі, в якому зазначаються всі основні показники та характеристики вказаної ділянки. 

25.07.2025 між позивачем та відповідачем підписано акт прийому-передачі земельної ділянки.

Відповідно до пункту 1.1. угоди позивач надав відповідачу право на проведення детальної геолого-економічної оцінки запасів і ресурсів бурштину (розвідувальні роботи) на земельних ділянках «Труска Гребля» відповідно до умов спеціального дозволу від 01.07.2025 № 5818. 

Пунктом 1.2. угоди передбачено, що надрокористувач проводить вказані роботи на земельній ділянці в межах площі спеціального дозволу на геологічне вивчення бурштиноносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ з подальшим видобуванням бурштину (промислова розробка родовищ) ділянки згідно з Проєктом на проведення геологорозвідувальних робіт на бурштин в межах ділянки «Труска Гребля», спеціальний дозвіл № 5818 від 01.07.2025 на геологічне вивчення, та зобов`язується дотримуватись умов користування надрами «Труска Гребля», передбачених спеціальним дозволом, угодою та нормами діючого законодавства. 

Угода укладена на період дії спеціального дозволу на користування надрами від 01.07.2025 № 5818, наказу від 19.06.2025 № 217, виданого Державною службою геології та угоди № 5818 про умови користування ділянки надр від 01.07.2025 (пункт 4.1. угоди). 

Згідно з пунктом 5.2. угоди за домовленість сторін для проведення робіт, передбачених цією угодою, в першу чергу будуть залучатися земельні ділянки лісогосподарського призначення, вільні від лісових насаджень. Усі геологорозвідувальні роботи проводяться на території, невкритій деревно-чагарниковою рослинністю.

Відповідно до пункту 5.3. угоди про початок проведення робіт на конкретній ділянці (ділянках) надрокористувач попередньо письмово інформує заявника. 

У розділі 7 угоди сторони погодили порядок відшкодування збитків. Зокрема, позивач у разі погіршення корисних властивостей земельної ділянки (ділянок), пов`язаних зі зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами, у тому числі неодержаних доходів (пункт 7.1.). Розміри завданих збитків визначаються сторонами договору протягом одного місяця з моменту укладання вказаної угоди та погоджуються шляхом підписання відповідного Розрахунку визначення збитків. Погоджений розмір збитків сплачується в повному обсязі відповідачем на користь позивача протягом одного місяця після підписання сторонами Розрахунку збитків (пункт 7.4.). Сума збитків визначається відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків, затвердженого постановою КМ України від 19.04.1993 № 284.

Розділом 8 передбачені права та обов`язки сторін. Так, позивач має право: вимагати від відповідача належного виконання умов цієї угоди; вимагати відшкодування збитків в порядку та умовах, визначених цією угодою, тощо (підпункт 8.1.2. угоди). 

У свою чергу, відповідач зобов`язаний: проводити розвідувальні роботи екологічно чистим методом, без використання хімічних реагентів; проводити роботи способами і методами, що не призводять до погіршення протипожежного і санітарного стану лісів та умов їх відтворення; здійснювати роботи, передбачені угодою, з дотримання норм земельного законодавства, Закону України «Про вплив на довкілля», інших законодавчих актів, що регулюють відносини у сфері охорони навколишнього природнього середовища; дотримуватися встановленого режиму використання земель; у випадку неякісного виконання робіт за цією угодою або виявлення позивачем чи контролюючим органом недоліків, відповідач зобов`язаний усунути недоліки за свій рахунок, а також відшкодувати позивачу усі збитки, спричинені таким фактом, тощо (пункт 8.3. угоди). 

У матеріалах справи міститься розрахунок розміру збитків по вирубці лісу, які будуть заподіяні землекористувачу відповідно до угоди № 2507/2025 від 25.07.2025 про проведення розвідувальних та видобувних робіт на ділянці № 1 бурштиноносних надр ділянки «Труска Гребля» розмір яких, за підрахунками позивача, становить 7 833 301,08 грн. 

Вказаний розрахунок датований 25.07.2025, затверджений лише з боку позивача, доказів його направлення/вручення відповідачу для погодження у строк, визначений пунктом 7.4. угоди, в матеріалах справи немає.

Окрім того, як стверджує позивач, у грудні 2025 року відповідач розпочав проводити геологорозвідувальні роботи на земельних ділянках, де ростуть лісові культури, повністю знищуючи їх, а саме: квартал 9 виділ 58, квартал 9 виділ 48, квартал 9 виділ 55, квартал 9 виділ 56, квартал 9 виділ 37 тощо, про що майстрами лісу позивача складено акти огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 02.01.2026, 05.01.2026, 06.10.2026, а також проведено розрахунки шкоди, заподіяної лісовому господарству в межах робіт, які проводить надрокористувач.

24.01.2026 позивач направив на адресу відповідача повідомлення про порушення умов угоди, до якого долучив розрахунок розміру збитків від 25.07.2025 та додаткову угоду про розірвання угоди №2507/2025 про проведення розвідувальних робіт на земельній ділянці в межах спеціального дозволу № 5818, ділянка надр «Труска Гребля», про що свідчать опис вкладення, накладна та фіскальний чек Укрпошти. 

Відповідно до пункту 9.2. угоди дія угоди припиняється у разі закінчення строку дії спеціального дозволу.

Угода може бути достроково розірвана, так і продовжена за згодою сторін: за взаємною згодою сторін, оформленою відповідною угодою; припинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, які зазначені в пункті 1.2. цієї угоди (пункт 9.3. угоди).

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини, пов`язані із достроковим розірванням угоди про проведення розвідувальних робіт у зв`язку з істотним порушенням її умов, регулювання яких здійснюється Конституцією України, ЦК України, ЛК України, ЗК України, Кодексом України про надра, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» тощо.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.
Судом із фактичних обставин справи установлено, що позивач вважає, що внаслідок істотного порушення умов угоди про проведення розвідувальних робіт, існують підстави для її розірвання у порядку, передбаченому статтею 651 ЦК України. 

У силу вимог частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, істотним є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати в реальних збитках і (або) упущеній вигоді; її розмірі, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття – «значної міри» – позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу повноважень суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 

Частиною першою статті 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 16 ЦК України розірвання порушеного договору є способом захисту цивільних прав, оскільки розірвання кредитором порушеного договору спрямоване на припинення правовідношення у такому договорі. Такий спосіб захисту (1) застосовується у відповідь на порушення боржником договору (2) застосовується з ініціативи кредитора (3) спрямований на захист прав кредитора та (4) позбавляє боржника певних суб`єктивних прав. У такому разі боржник позбавляється права вимагати виконання договору кредитором, оскільки розірвання договору тягне для боржника, який допустив порушення, цілком конкретний негативний наслідок – він позбавляється суб`єктивних прав, наданих йому договором.

Як установлено судом із підстав заявлених позовних вимог, істотне порушення умов угоди фактично зводиться до двох основних порушень: 1) позивач розраховував отримати гарантоване угодою відшкодування завданих збитків за використання земельної ділянки у погоджені строки, а ухилення відповідача від сплати відповідного відшкодування позбавляє позивача фінансової вигоди; 2) проведення відповідачем геологорозвідувальних робіт, у тому числі методом гідророзмиву, на земельних ділянках, вкритих лісами, що суперечить умовам угоди, внаслідок чого погіршується стан лісів, стан родючого шару ґрунту, а в окремих випадках - повністю знищуються лісові насадження, у зв`язку з чим позивач, зокрема несе майнові втрати у вигляді зменшення вартості деревини. 

Щодо першої підстави для розірвання договору, то суд зазначає таке.
За умовами угоди розмір завданих збитків визначається сторонами протягом одного місяця з моменту укладання вказаної угоди та погоджуються шляхом підписання відповідного розрахунку визначення збитків. Погоджений розмір збитків сплачується в повному обсязі відповідачем на користь позивача протягом одного місяця після підписання сторонами Розрахунку збитків. Сума збитків визначається відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків, затвердженого постановою КМ України від 19.04.1993 № 284.

Зокрема, до матеріалів справи позивачем долучено Розрахунок розміру збитків по вирубці лісу, які будуть заподіяні землекористувачу відповідно до угоди № 2507/2025 від 25.07.2025 про проведення розвідувальних та видобувних робіт на ділянці № 1 бурштиноносних надр, ділянки «Труска Гребля», розмір яких, за підрахунками позивача, становить 7 833 301,08 грн. 

При цьому у матеріалах справи єдиним доказом його надсилання відповідачу є опис вкладення, накладна та фіскальний чек Укрпошти, датовані 24.01.2026, тоді як позивач звернувся до суду з відповідним позовом 27.01.2026, тобто через три днів від дня надсилання Розрахунку збитків відповідачу.

За умовами угоди обов`язок у відповідача зі сплати збитків виникає упродовж місяця від підписання Розрахунку сторонами. Доказів його погодження та підписання з боку відповідача нема. Отже, станом на дату звернення до суду у відповідача не виникло обов`язку зі сплати збитків, а відтак відсутнє істотне порушення умов угоди в частині ухилення відповідача від виконання відповідного обов`язку.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що за умовами договору сума збитків визначається відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків, затвердженого постановою КМ України від 19.04.1993 № 284. У свою чергу, за вказаною постановою відшкодуванню підлягає, зокрема вартість лісових і деревно-чагарникових насаджень (пункт 3). Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними (військовими) адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії (пункт 2). Розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених або необхідних витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості) (пункт 4). Збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше ніж протягом одного місяця після затвердження актів комісій (пункт 5).

Відтак наданий позивачем Розрахунок збитків не відповідає вимогам постанови КМ України від 19.04.1993 № 284. 

Щодо другої підстави для розірвання угоди, то слід зазначити таке.
Судом із фактичних обставин справи установлено, що надрокористування у цій справі здійснюється на земельній ділянці лісового фонду.

Приписами статті 13 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частинами першою-четвертою статті 1 ЛК України передбачено, що ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Лісова ділянка - ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.

Відповідно до частин першої другої статті 7 ЛК України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

У державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону (стаття 8 ЛК України).

У силу вимог статей 63, 64 ЛК України ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів. Підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані:1) забезпечувати посилення водоохоронних, захисних, кліматорегулюючих, санітарно-гігієнічних, оздоровчих та інших корисних властивостей лісів з метою поліпшення навколишнього природного середовища та охорони здоров`я людей; 2) забезпечувати безперервне, невиснажливе і раціональне використання лісових ресурсів для задоволення потреб виробництва і населення в деревині та іншій лісовій продукції; 3) здійснювати відтворення лісів; 4) забезпечувати підвищення продуктивності, поліпшення якісного складу лісів і збереження біотичного та іншого природного різноманіття в лісах; 5) здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень; 6) раціонально використовувати лісові ділянки.

У свою чергу, надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння (статті 1 Кодексу України про надра).

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу України про надра корисні копалини за своїм значенням поділяються на корисні копалини загальнодержавного і місцевого значення. Віднесення корисних копалин до корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Бурштин, згідно з постановою КМ України від 12.12.1994 № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відносить до корисних копалин загальнодержавного значення (сировина ювелірна (дорогоцінне каміння)). 

Згідно з частиною першою статті 14 Кодексу України про надра надра надаються у користування, зокрема для геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промисловою розробкою родовищ).

Право користування надрами надається шляхом надання спеціального дозволу на користування надрами (частина перша статі 19 Кодексу України про надра).

Відповідно до статті 20 Кодексу України про надра для геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин, надра надаються у користування після одержання спеціального дозволу на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислову розробку родовищ). Дослідно-промислова розробка корисних копалин здійснюється з метою уточнення їх окремих гірничо-геологічних та інших параметрів, вибору раціональних методів видобування мінеральної сировини на підставі проекту цих робіт, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці. Видобуті під час дослідно-промислової розробки корисні копалини підлягають реалізації у загальному порядку.

Частинами першою, дугою статі 18 Кодексу України про надра передбачено, що надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України. Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.

У силу вимог статті 97-1 ЗК України власнику спеціального дозволу на користування бурштиноносними надрами дозволяється використовувати земельну ділянку на підставі угоди про проведення розвідувальних та видобувних робіт, що укладається із власником землі та/або за погодженням із землекористувачем, із обов`язковим затвердженням оцінки запасів у встановленому законодавством порядку після проведення геологічного вивчення на відповідній ділянці бурштиноносних надр. Типова форма зазначеної угоди затверджується Кабінетом Міністрів України.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, відповідачу надано спеціальний дозвіл № 5818 на користування ділянкою надр «Труска Гребля», у зв`язку з чим між ним та позивачем, як постійним лісокористувачем, укладено угоду №2507/2025 про проведення розвідувальних робіт від 25.07.2025.

Позивач стверджує, що у грудні 2025 року відповідач розпочав проводити геологорозвідувальні роботи на земельних ділянках, де ростуть лісові культури, повністю знищуючи їх, а саме: квартал 9 виділ 58, квартал 9 виділ 48, квартал 9 виділ 55, квартал 9 виділ 56, квартал 9 виділ 37 тощо, про що майстрами лісу позивача складено акти огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 02.01.2026, 05.01.2026, 06.10.2026, а також проведено розрахунки шкоди, заподіяної лісовому господарству в межах робіт, які проводить надрокористувач.

За частинами першою, другою, четвертою-шостою статті 97 ЗК України підприємства, установи та організації, які здійснюють геологознімальні, пошукові, геодезичні та інші розвідувальні роботи, можуть проводити такі роботи на підставі угоди з власником землі або за погодженням із землекористувачем. Строки і місце проведення розвідувальних робіт визначаються угодою сторін. Підприємства, установи та організації, які проводять розвідувальні роботи, зобов`язані відшкодовувати власникам землі або землекористувачам усі збитки, в тому числі неодержані доходи, а також за свій рахунок приводити займані земельні ділянки у попередній стан. Спори, що виникають при проведенні розвідувальних робіт, вирішуються у судовому порядку. При переході із стану дослідно-промислової розробки у промислову розробку підприємствам, установам та організаціям, що проводять розвідувальні роботи, дозволяється використовувати земельну ділянку на підставі угоди на проведення розвідувальних робіт із власником землі або за погодженням із землекористувачем на період оформлення документів, що посвідчують право користування відповідною земельною ділянкою.

Права та обов`язки надрокористувача визначені у статті 24 Кодексу України про надра. 

Так, користувачі надр мають право: 1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; 2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу; 3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини; 4) на першочергове продовження строку користування надрами; 5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції; 6) на договірних засадах залучати третіх осіб для виконання окремих видів робіт, пов`язаних з користуванням надрами (у такому разі відповідальність за виконання умов, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами, несе власник спеціального дозволу на користування надрами); 7) повністю або частково відчужувати права на користування надрами, надані їм спеціальним дозволом на користування надрами, шляхом укладення договору купівлі-продажу або внесення таких прав як вклад до статутного капіталу створених за їх участю суб`єктів господарювання або як вклад у спільну діяльність, з урахуванням положень статті 16-1 цього Кодексу. 

Користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) здійснювати підготовку і розкриття звітів (консолідованих звітів) про платежі на користь держави та інформації про укладені договори (угоди) щодо користування надрами в обсязі та у порядку, встановлених Законом України "Про забезпечення прозорості у видобувних галузях; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Права та обов`язки користувача надр виникають з дня, наступного за днем внесення інформації про спеціальний дозвіл на користування надрами до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами, якщо в такому спеціальному дозволі на користування надрами не передбачено більш пізній строк.

З прав, наданих надрокористувачу, право на вирубування лісів не передбачене.
Згідно з частинами першою-шостою статті 69 ЛК України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом. Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства. Форми спеціальних дозволів і порядок їх видачі затверджуються Кабінетом Міністрів України. 

Окрім цього, пунктом 3 Порядку вирубування дерев і чагарників та використання одержаної при цьому деревини у разі зміни цільового призначення земельних лісових ділянок, встановлення сервітуту або укладення угод відповідно до статей 97 і 97-1 Земельного кодексу України з метою їх використання в цілях, не пов`язаних із веденням лісового господарства, та переведення земельних лісових ділянок до нелісових земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 10, передбачено, що у разі встановлення на земельні лісові ділянки земельного сервітуту або укладення угод відповідно до статтей 97 і 97-1 ЗК України з метою використання зазначених ділянок у цілях, не пов`язаних із веденням лісового господарства, без зміни їх цільового призначення право на вирубування дерев і чагарників надається постійному лісокористувачу, власнику лісів. Право власності на заготовлену деревину та доходи від її реалізації належать власнику лісів, постійному лісокористувачу незалежно від виконавця робіт з вирубування дерев і чагарників.

За пунктом 7 Порядку спеціальний дозвіл на спеціальне використання лісових ресурсів для вирубування дерев і чагарників на земельних лісових ділянках видається у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 цього Порядку, - на проведення інших рубок та робіт, не пов`язаних з веденням лісового господарства.

Отже, вирубка лісу може проводиться виключно власниками лісів або постійними лісокористувачами на підставі спеціального дозволу.

На підтвердження факту вирубки відповідачем лісових насаджень, як зазначалося, позивачем до матеріалів справи долучені акти огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 02.01.2026, 05.01.2026, 06.10.2026, складені майстрами лісу позивача, а також розрахунки шкоди, заподіяної лісовому господарству в межах робіт, які проводить надрокористувач. При цьому відповідні акти складені за формою додатку 2 до Інструкції з оформлення органами Державного агентства лісових ресурсів України матеріалів про адміністративні правопорушення, яка визначає порядок оформлення та обліку матеріалів про адміністративні правопорушення посадовими особами органів лісового господарства. Перелік посадових осіб органів лісового господарства, які мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, визначено статтею 241 КУпАП (пункт 1.2. Інструкції).

Пунктами 2.1.-2.5. Інструкції врегульовано, що при вчиненні громадянами та посадовими особами адміністративних правопорушень у сфері лісового господарства уповноважені на те посадові особи згідно зі статтею 255 КУпАП складають протокол про адміністративне правопорушення (протокол) за встановленою формою (додаток 1). Складати протокол про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 49, 63-70, 73, 75, 77, 188-5 КУпАП, мають право посадові особи органів лісового господарства, яким відповідно до статті 241 КУпАП надано право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення. Протокол складається на місці виявлення правопорушення в двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, посадові особи органів лісового господарства можуть доставляти порушника(ів) до органів, визначених статтею 259 КУпАП. При складанні протоколу вказується стаття КУпАП, згідно з якою наступає адміністративна відповідальність за вчинені протиправні дії. У протоколі обов`язково зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); нормативний акт, який передбачає відповідальність за це правопорушення; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; заподіяна матеріальна шкода (у разі наявності); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. У разі якщо виявлено факт порушення лісового законодавства, однак особу порушника встановити неможливо (порушник вчинив правопорушення і зник з місця події), посадовою особою органу лісового господарства складається акт огляду місця вчинення порушення лісового законодавства (далі - акт) (додаток 2). Складений акт протягом трьох днів з моменту виявлення правопорушення направляється до органу внутрішніх справ за місцем вчинення правопорушення для встановлення особи порушника. Виявлені при цьому незаконно добуті лісові ресурси вилучаються, про що зазначається в акті.

Відповідно до пункту 2.10. Інструкції протокол підписується посадовою особою органу лісового господарства, яка склала протокол, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право дати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Протокол надсилається органові (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (пункт 2.12. Інструкції).

Згідно з пунктом 4.1. Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, посадова особа виносить постанову по справі відповідно до статті 283 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні докази притягнення відповідача (його посадових осіб) до адміністративної відповідальності у встановленому порядку. Окрім того, акти огляду місця вчинення правопорушення лісового господарства не містять інформації щодо порушника (вказівка на заподіювача шкоди міститься лише в розрахунку шкоди).

Ураховуючи викладене, позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту порушення лісового законодавства з боку відповідача. 

Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.
Позивач стверджує, що відповідач здійснює видобуток бурштину методом гідророзмиву, який вважається одним із найбільш руйнівних методів для екології, оскільки повністю знищує родючий шар ґрунту, пошкоджує кореневу систему дерев та змінює природний рельєф місцевості. 

Як зазначалося, спірна угода укладена на підставі статті 97-1 ЗК України, отже, вона є похідною від спеціального дозволу, а тому її слід розглядати в комплексі з відповідним спеціальним дозволом та його дією, оскільки використання наданих за спеціальним дозволом прав є неможливими без чинності угоди про проведення розвідувальних робіт. 

Згідно з частиною першою статті 25 Кодексу України про надра права користувачів надр охороняються законом і можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених законодавством України.

Приписами частин першої другої, третьої, п`ятої статі 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі, зокрема припинення дії спеціального дозволу на користування надрами. Припинення дії спеціального дозволу на користування надрами здійснюється у разі: 4) заподіяння внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої шкоди життю чи здоров`ю людей або виникнення істотного забруднення навколишнього природного середовища. Дія спеціального дозволу на користування надрами припиняється з підстав, визначених пунктами 2, 4-7 і 10 частини другої цієї статті - виключно судом. Припинення дії спеціального дозволу на користування надрами з підстав, визначених пунктами 4, 5, 7 і 10 частини другої цієї статті, дозволяється виключно у разі, якщо такі підстави були встановлені за результатами проведення заходів державного нагляду (контролю). 

Статтею 1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище у сфері зміни клімату, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно з підпунктами 2, 5 пунктами 2 Розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію Поліського округу, затвердженого наказом Державного екологічної інспекції України від 04.12.2025 № 192 (Положення № 192), повноваження якої поширюються на територію Житомирської та Рівненської областей, Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про охорону земель, надр, зокрема щодо: виконання екологічних вимог під час надання у власність і користування, зокрема в оренду, земельних ділянок; використання та охорони надр; про охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема щодо: пошкодження дерев і чагарників, знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях, природного підросту та самосіву на землях, призначених під відновлення лісу, законності вирубування.

Інспекція надає територіальним органам центральних органів виконавчої влади, місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування приписи щодо зупинення чи припинення дії в установленому законодавством порядку дозволів, ліцензій, сертифікатів, висновків, рішень, лімітів, квот, погоджень, свідоцтв на спеціальне використання природних ресурсів, викиди і скиди забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, поводження з небезпечними хімічними речовинами, транскордонне переміщення об`єктів рослинного і тваринного світу (у тому числі водних біоресурсів), а також щодо встановлення нормативів допустимих рівнів шкідливого впливу на стан навколишнього природного середовища (пункт 5 Положення № 192).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1174 затверджено Положення про Державну службу геології та надр України (Положення №1174), за пунктом 1 якого Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економіки, довкілля та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, є уповноваженим органом з питань реалізації угод про розподіл продукції. 

За пунктом 4 Положення № 1174 Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань: 10) зупиняє та припиняє в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення; 12) здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням, зокрема за: обґрунтованістю застосування методик і технологій, якістю, комплексністю, ефективністю робіт з геологічного вивчення надр; дотриманням нормативів, стандартів та інших вимог щодо геологічного вивчення і використання надр, умов спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами) та угод про умови користування надрами (у тому числі угод про умови користування нафтогазоносними надрами); 14) проводить планові та позапланові перевірки надрокористувачів, за результатами яких (у разі виявлення порушень вимог законодавства) складає акти, видає обов`язкові для виконання вказівки (приписи), визначає строк для усунення виявлених недоліків і порушень вимог законодавства; 15-1) звертається до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у вигляді: зупинення окремих видів робіт з геологічного вивчення та/або видобування надр, що проводяться з порушенням стандартів та правил і можуть спричинити псування родовищ, істотне зниження ефективності робіт або призвести до заподіяння збитків державі.

Отже, видобування надр у спосіб, який завдає шкоди навколишньому середовищу, може слугувати підставою для як для зупинення певних видів робіт, так і анулювання спецдозволу. 

У матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до компетентних органів з відповідними заяви та доказами вчинення з боку відповідача дій, пов`язаних з видобуванням бурштину методом гідророзмиву.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для розірвання угоди з огляду на істотне порушення її умов з боку відповідача. 

Висновки суду за результатами вирішення спору.
За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами статтей 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку відсутність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.
Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина 1 статті 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 2 662,40 грн (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено, відтак судові витрати покладається на позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Спеціалізованого сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Кам`яне - Случанський" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбер Майнінг Компані" про розірвання угоди про проведення розвідувальних робіт відмовити.

Позивач: Спеціалізований сільськогосподарський обслуговуючий кооператив "Кам`яне - Случанський" (34543, Рівненська область, Сарненський район, с.Кам`яне - Случанське, вул. Центральна, буд. 5, ідентифікаційний код 31358868)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбер Майнінг Компані" (34509, Рівненська область, Сарненський район, с. Костянтинівка, вул. Варшавська, буд. 12, ідентифікаційний код 40311338).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частини 1 статті 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 29.06.2026.
Суддя О.Андрійчук