ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/831/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Шарко Л.В. 
при секретарі судового засідання Ломакіній О. В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель", м. Київ 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Абді Лімітед", м. Харків 	
про 	стягнення 10000013,40 грн. 	
за участю представників учасників справи:
позивача - Моруженко Д.О.,
відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Абді Лімітед", відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь штрафні санкції у розмірі 1000013,40 грн з яких: пені 422198,40 грн та штрафу 577815,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що відповідач протиправно порушив умови поставки товару державного оборонного замовлення в умовах воєнного стану за державним контрактом (договором) про закупівлю від 15.05.2024 року № 8/05-24-МПС. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.
Ухвалою суду від 18.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.
Процесуальний рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.
Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про місце, дату та час проведення судових засідань відповідач повідомлявся належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України, про підтверджується довідками про доставку електронного листа в електронному вигляді, які було надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Абді Лімітед" в його Електронний кабінет, та доставлено 18.03.2026, 19.03.2026, 03.04.2026, 22.04.2026 зокрема, й ухвала про відкриття провадження у справі від 18.03.2026 по справі № 922/831/26.
Згідно п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Присутній у судовому засіданні 18.05.2026 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.
Між державним підприємством Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" (далі - ДП "ДОТ", Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" (далі – Відповідач, Постачальник, ТОВ "Житомирська торгова компанія") укладено державний контракт (договір) про закупівлю від 15.05.2024 року № 8/05-24-МПС (далі - Договір).
Згідно з відповіді №2470104 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" змінило свою назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Абді Лімітед", а також змінило адресу місцезнаходження в Єдиному державному реєстрі: було - 10029, Житомирська обл., місто Житомир, вулиця Бандери Степана, будинок 7, офіс 316, стало - 61166, Харківська обл., місто Харків, проспект Науки, будинок 32, офіс 316.
Крім того, Наказом Міністерства оборони України № 281 від 02.05.2025 реорганізовано юридичну особу – державне підприємство Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" (ідентифікаційний код юридичної особи – 44830311) шляхом приєднання до державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (ідентифікаційний код юридичної особи – 44725823). У зазначеному наказі прямо визначено, що державне підприємство Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" є правонаступником усіх прав та обов`язків державного підприємства Міністерства оборони України "Державний оператор тилу".
Наказом Міністерства оборони України № 647 від 30.09.2025 внесено зміни до наказу Міністерства оборони України № 281 від 02.05.2025, якими продовжено строк завершення заходів з реорганізації державного підприємства Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" до 31 грудня 2025 року.
Наказом Міністерства оборони України № 7/нм від 06.01.2026 затверджено передавальний акт приймання-передачі справ, документів та майна державного підприємства Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" його правонаступнику – державному підприємству Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель".
З моменту затвердження передавального акта усі права та обов`язки державного підприємства Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" перейшли до державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (далі – ДП "Агенція оборонних закупівель").
Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язується поставити замовнику Посуд термостійкий (39220000-0: Кухонне приладдя, товари для дому та господарства і приладдя для закладів громадського харчування) (далі за текстом - Товар), найменування, перелік, характеристики, обсяг, код згідно з національним класифікатором ДК яких визначені в Специфікації (Додаток №1) (номер оголошення про проведення закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель – ID: UA-2024-04-16-013383-a), а замовник - прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Отримувачами товару за договором є Об`єднані центри забезпечення Міністерства оборони України, до яких здійснюється постачання товару (далі - Отримувач) для задоволення нагальних потреб функціонування держави, забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів країни (п. 1.2 договору).
Відповідно до п.1.4 договору цей договір виконується в рамках виконання бюджетної програми КПКВК 2101020 “Забезпечення діяльності Збройних Сил України, підготовка кадрів і військ, медичне забезпечення особового складу, ветеранів військової служби та членів їхніх сімей, ветеранів війни” відповідно до: Порядку використання державним підприємством Міністерства оборони України “Агенція закупівель у сфері оборони” коштів, передбачених у державному бюджеті для оборонних закупівель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2023 р. № 1142; наказу Міністерства оборони України від 02.12.2023 № 716/нм “Про уповноваження державного підприємства Міністерства оборони України “Агенція закупівель у сфері оборони» на виконання функції служби державного замовника у сфері оборони”.
Згідно з п. 4.1 договору, постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару за цим договором не пізніше кінцевого терміну, строку, визначених замовником у специфікації (Додаток №1) та у заявці на поставку, складеній замовником за формою, визначеною у додатку №2 до цього договору (далі за текстом – заявка на поставку товару).
Пунктом 4.2. договору передбачено, що поставка товару здійснюється постачальником однією або окремими партіями, які формуються відповідно до заявки на поставку Товару, визначеної у специфікації (Додаток №1).
Заявка на поставку товару подається замовником постачальнику засобами електронної пошти у порядку, визначеному цим договором, не менш ніж за 10 (десять) календарних днів до дати поставки, визначеної у специфікації (Додаток №1) або в заявках на поставку товару (п. 4.3 договору).
На виконання пункту 4.3 договору, замовником на електронну адресу постачальника 21.06.2024 було направлено заявку на поставку № М000008, Пунктом 5 Специфікації (Додаток № 1 до договору) сторонами погоджено кількість товару та кінцеву дату, до якої здійснюється поставка, а саме: 275000 комплектів до 31.07.2024.
Замовником було направлено заявку на поставку № М000007 із зазначенням Отримувача товару і відповідної кількості Товару, яку погоджено поставити до 31.07.2024 включно, а саме:
1. Посуд термостійкий, до Отримувача – військової частини НОМЕР_1 , у кількості 70000 штук.
2. Посуд термостійкий, до Отримувача – військової частини НОМЕР_2 , у кількості 55000 штук.
3. Посуд термостійкий, до Отримувача – військової частини НОМЕР_3 , у кількості 70000 штук.
4. Посуд термостійкий, до Отримувача – військової частини НОМЕР_4 , у кількості 80000 штук.
Згідно з п.6.7 договору після здійснення перевірки товару відповідно до пунктів 6.3, 6.4 договору, у разі відсутності зауважень отримувача до товару, постачальник та отримувач підписують Акт приймання товару, що підтверджує перехід права власності на товар від постачальника до отримувача, та постачальник передає підписаний Акт приймання товару на підпис замовнику разом з оригіналом товарно-транспортної накладної, після чого замовник повертає належні екземпляри Акту приймання товару постачальнику та отримувачу.
Проте, постачальник не виконав взяті на себе зобов`язання належним чином, та порушив строки виконання поставки, що підтверджується Актом приймання товару, а саме:
1. Товар у кількості 75000 штук до військової частини НОМЕР_4 поставлено 12.09.2024 року, що підтверджується Актом приймання товару № 1;
2. Товар у кількості 55000 штук до військової частини НОМЕР_2 поставлено 26.09.2024 року, що підтверджується Актом приймання товару № 545;
3. Товар у кількості 70000 штук до військової частини НОМЕР_1 поставлено 18.09.2024 року, що підтверджується Актом приймання товару № 320;
4. Товар у кількості 70000 штук до військової частини НОМЕР_3 поставлено 30.09.2024 року, що підтверджується Актом приймання товару № 407;
5. Товар у кількості 5000 штук до військової частини НОМЕР_4 поставлено 20.09.2024 року, що підтверджується Актом приймання товару № 253.
Відповідно до пункту 8.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань, що виникають з цього договору, сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України.
Згідно п. 8.2 договору, у разі порушення строку поставки, не передачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим договором) товару, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 (нуль цілих одна десята) відсотка від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданого (несвоєчасно переданого, повернутого) товару, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором за кожен повний день прострочення виконання таких зобов`язань. За порушення строку поставки товару понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни товару, строк поставки якого порушено. При цьому, відібрані зразки партії товару для проведення лабораторних випробувань не вважаються непоставленими (неприйнятими).
Відповідно до п. 13.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 30.08.2024, а в частині виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, у тому числі в частині нарахування та сплати штрафних санкцій та поставки товару – до повного виконання.
У зв`язку з неналежним виконанням постачальником покладених на нього зобов`язань, Замовником нараховано штрафні санкції відповідно до умов пункту 8.2 договору та направлено претензію за вих. № 2165/06/1680-2024 від 26.11.2024 та про стягнення штрафних санкцій.
Відповідно до п. 8.4 договору у разі застосування пені/штрафу постачальник зобов`язаний сплатити суму пені/штрафу протягом 30 (тридцяти) банківських днів від дати направлення замовником письмового повідомлення постачальнику.
Оскільки, претензію направлено 26.11.2024, то у відповідності до п.8.4 договору постачальник мав строк на добровільну сплату штрафних санкцій в строк до 26.12.2024 року, однак вимогу ним було проігноровано. Відповідачем в добровільному порядку штрафні санкції не сплачено.
Таким чином, враховуючи те, що товар був поставлений з порушенням строку, то у відповідності до п. 8.2 договору постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 422198,40 грн та штраф у розмірі 577815,00 грн.
Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
За статтями 626-629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За частинами 1, 2 ст. 712 ЦУ України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем обов`язку з поставки позивачу обумовленого товару у погоджений сторонами строк, внаслідок чого наявні підстави для застосування до відповідача встановленої договором відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
У п. 8.2 договору сторони погодили, що у разі порушення строку поставки, не передачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим договором) товару, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 (нуль цілих одна десята) відсотка від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданого (несвоєчасно переданого, повернутого) товару, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором за кожен повний день прострочення виконання таких зобов`язань. За порушення строку поставки товару понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни товару, строк поставки якого порушено. При цьому, відібрані зразки партії товару для проведення лабораторних випробувань не вважаються непоставленими (неприйнятими).
Отже, за умовами договору розмір пені становить 422198,40 грн та розмір штрафу становить 577815,00 грн. 
У випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, а також приписами статті 546 ЦК України.
Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19.
Суд встановив, що сторони договору, врегульовуючи між собою правовідносини щодо поставки товару, досягли згоди щодо його умов, тобто вільно, на власний розсуд визначили та погодили умови договору, підписавши його, тож дійшли висновку про можливість стягнення і пені, і штрафу, вказавши про різні види відповідальності, передбачені умовами договору.
Перевіривши правильність нарахування пені та штрафу, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам договору поставки, є обґрунтованим, обчислення здійснено позивачем арифметично вірно, що має наслідком задоволення позовних вимог в цій частині.
Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог як обґрунтованих, підтверджених наданими доказами та не спростованих відповідачем.
Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 509, 520, 521, 525, 526, 530, 610, 612, 712 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -  

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Абді Лімітед" (61166, м. Харків, пр. Науки, буд. 32, офіс 316, код ЄДРПОУ 43672760) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2, код ЄДРПОУ: 44725823) штрафні санкції у розмірі 1000013,40 грн, з яких: пені 422198,40 грн та штрафу 577815,00 грн, також витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 12000,16 грн.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення. 
Повне рішення складено "22" травня 2026 р. 

Суддя		Л.В. Шарко