Справа № 161/10355/26 
Провадження № 3/161/2781/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Антіпова Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:
11.05.2026 року о 02:25 годині, неповнолітній ОСОБА_1 в місті Луцьк, по проспекту Перемоги, будинок 5, керував електросамокатом VEVI з бортовим номером НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 7510, результат позитивний 1,46 проміле, тест №1662. Від керування транспортним засобом відсторонений.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, визнав повністю, щиро розкаявся, просив суворо його не карати. Подав до суду відповідну заяву. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом поліцейського, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими документами.
Заслухавши пояснення порушника, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам, наявним в ній, суд доходить висновку, що вина неповнолітнього ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказана у повному обсязі.
Так, вина правопорушника у вчиненні вищезазначеного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 662844 від 11.05.2026 року, складеного відносно неповнолітнього ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);
- довідкою виданою ДПП УПП у Волинській області, з якої вбачається, що в базі даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інформація про отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом щодо неповнолітнього ОСОБА_1  відсутня (а.с.2);
- чеком спеціального технічного приладу газоаналізатора Драгер Alcotest 7510, від 11.05.2026 року, результат огляду 1,46 проміле (а.с. 3);
- актом огляду неповнолітнього ОСОБА_1  на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу газоаналізатора Драгер Alcotest 7510 від 11.05.2026 року, результат огляду 1.46 проміле (а.с. 4);
- направленням на огляд водія транспортного засобу неповнолітнього ОСОБА_1  з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.05.2026 року (а.с. 5);
- рапортом поліцейського (а. с. 6);
- відеозаписом з місця події (а. с.7).
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 127/5920/22 зазначено, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що неповнолітній ОСОБА_1 , при зазначених вище обставинах, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказані вище факти його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно досліджені в ході судового засідання.
За змістом ст. 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, які обтяжують відповідальність порушника, судом не встановлено.
До обставин, які пом`якшують відповідальність порушника, судом враховується визнання вини.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста - машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Враховуючи норми ПДР України, особа, яка керує транспортним засобом і не має посвідчення водія відповідної категорії, не є водієм в розумінні пункту 1.10 ПДР України.
Згідно з довідкою, виданою ДПП УПП у Волинській області, вбачається, що в базі даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інформація про отримання посвідчення водія на ім`я неповнолітнього ОСОБА_1  відсутня.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Враховуючи дані обставини, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_1  не може бути застосовано такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній водійські права не отримував, отже, він не є «водієм» в розумінні ст. 130 КУпАП, а є «іншою особою».
Окрім цього, відповідно до статті 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , на момент вчинення адміністративного правопорушення, перебував у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років. 
З огляду на викладене, враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, його вік, відсутність даних щодо отримання посвідчення водія, суд прийшов до висновку, що на правопорушника слід остаточно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дані адміністративні правопорушення, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст. 307 КУпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Неповнолітнього  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з неповнолітнього  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Т.А. Антіпова