Дата документу 10.06.2026	Справа № 554/2166/26	
 	Провадження № 1-кп/554/714/2026	

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.06.2026 р. м.Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , 
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 , 
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №12025170420001338 від 21.10.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Полтавської області, Шишацького району, с. Мала Бузова, громадянин України, пенсіонер, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
21.12.2025 р. о 07 год. 40 хв. ОСОБА_6 в порушення Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильству», умисно вчинив фізичне насильство по відношенню до свої доньки ОСОБА_4 , тобто вчинив кримінальне правопорушення пов?язане з домашнім насильством щодо особи, з якою відповідно до ст. 3 вказаного закону перебував у сімейних відносинах за наступних обставин:
Проживаючи спільно з донькою в одній квартирі, ОСОБА_6 , замість того щоб налагодити сімейні відносини, які були б побудовані на принципах взаємної поваги, гармонійності, взаємодопомоги та підтримки, навпаки, зловживав спиртними напоями, порушував на цьому ґрунті правила спільного співжиття, вчиняв сварки, допускав образи щодо потерпілої та інших членів родини, які поєднувались із актами фізичної агресії.
20.11.2025 року, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння за місцем свогопроживання по АДРЕСА_1 , близько 16 год., ОСОБА_6 безпідставно вчинив із своєї дружиною ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сварку, під час якої став висловлювати в їх бік погрози заподіяти каліцтво, отруїти їжу тощо.
На прохання доньки та дружини припинити вказану поведінку ОСОБА_6 не реагував, у зв?язку з чим останні вимушені були звернутись за допомогою до правоохоронних органів, якими за результатами розгляду вказаного повідомлення відносно ОСОБА_6 був складений протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (домашнє насильство), а також винесено тимчасовий заборонний припис.
На наступний день, 21.11.2025 р. близько 07 год. 40 хв., ОСОБА_6 , перебував вдома за місцем свого проживання та будучи роздратованим вжитими напередодні ОСОБА_4 заходами щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, став висловлювати у зв?язку з цим погрози фізичної розправи.
В подальшому, з метою помсти та залякування потерпілої, а саме, щоб вона під загрозою застосування фізичного насильства відмовилась від намірів викликати представників правоохоронних органів щоразу, коли ОСОБА_6 буде вчиняти сварки, інші правопорушення, в тому числі пов?язаних з домашнім насильством, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, долонею руки вдарив потерпілу по голові, а потім штовхнув її, внаслідок чого ОСОБА_4 впала на підлогу.
Після цього, продовжуючи переслідувати наміри спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 нахилився зверху над потерпілою та поставивши коліно на стопу правої нижньої кінцівки ОСОБА_4 , під вагою свого тіла продовжив тиснути на неї та одночасно з цим, стиснувши рукою шию потерпілої, став душити її, внаслідок чого остання почала відчувати задуху, запаморочення та втрачати свідомість, промовляючи при цьому до неї вимогу щоб вона більше не втручалась в його поведінку і більше не викликала працівників правоохоронних органів.
Внаслідок застосованого фізичного насильства, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого скалкового переломуV-оїплесневої кістки правої стопи, зі зміщенням, яке утворилось від однократної дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким було коліно людини та яке кваліфікується як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я (згідно п.2.2.1, 2.22. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.») та саден шкіри ділянки шиї, які утворились від дії предметів зі стонченими краями, якими були пальці рук з нігтями і які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження (п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.»).
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченеч. 2 ст. 122 КК України, а саме, спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розгляд здоров`я, вчинене з метою залякування потерпілого та примусу до певних дій.

ДОКАЗИ ТА ЇХ ОЦІНКА

ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав. Судом обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КК України за яким, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Надаючи покази з приводу обставин, які відбулися 21.10.2025 р., обвинувачений заперечував той факт, що душив ОСОБА_4 , тому суд перейшов до повного порядку дослідження доказів для встановлення всіх обставин справи повно та всебівчно.
Обвинувачений ОСОБА_6 показав, що інколи може випивати, і на фоні цього у нього виникають проблеми з пам`яттю, які також викликані його віком.
20.10.2025 р. за день до кримінального правопорушення ОСОБА_6 почав випивати. Зазвичай алкоголь він бере з магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » .
20.10.2025 р. донька разом із дружиною викликали поліцію, але такі дії вони вчиняють не вперше. ОСОБА_6 не пам`ятає, які його дії передували для того, аби викликати працівників поліції, також не пам`ятає, щоб показував дочці та дружині оголені геніталії, чи справляв нужду у квартирі.
21.10.2025 р. конфлікт з донькою ОСОБА_4 виник так як вона почала робити зауваження, що ОСОБА_6 приніс додому горілку, а потім ОСОБА_6 ще побачив протоколи про адміністративне правопорушення, які були складені напередодні відносно нього.
Показав, що не пам`ятає, як душив ОСОБА_4 , пам`ятає тільки як тримав її за шию, потім наступив їй на ногу і там щось тріснуло.
Під кінець судового розгляду повідомив суду, що щиро кається та просить вибачення у дочки – потерпілої ОСОБА_4 , обіцяв, що дана ситуація більше не повториться. Цивільний позов визнав.

Крім визнання вини самим обвинуваченим винуватість ОСОБА_6 підтверджується всією сукупністю досліджених та оцінених судом доказів.

Відповідно до рапорту працівника чергової частини встановлено, що 21.10.2025 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №44745 від 21.10.2025 як: інші тілесні ушкодження. Встановлено, що 21.10.2025 р. 07 год. 40 хв. батько ОСОБА_6 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 (а.с. 78, т. 1).
Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.10.2025 за заявою ОСОБА_4 встановлено, що 21.10.2025 р. о 07 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс тілесні ушкодження у вигляді закритого скалкового перелому плесневої кістки правої стопи зі зміщенням ОСОБА_4 (а.с. 79, т.1).
Відповідно до протоколу огляду від 22.10.2025 р., де предметом огляду була довідка №14885 на ім`я ОСОБА_4 КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за якою було виявлено поверхневий забій шиї, закритий скалковий переломуV-ої плесневої кістки правої стопи, зі зміщенням. (а.с.80-81, т.1).
Довідка №14885 від 21.10.2025 видана ОСОБА_4 з діагнозом: забій поверхневі садна шиї, закритий скалковий переломуV-оїплесневої кістки правої стопи, зі зміщенням. (а.с. 82, т.1).
Викопіровка журналу реєстрації амбулаторних хворих по травмпункту відділення екстреної (невідкладно) медичної допомоги на ОСОБА_4 з КП « ІНФОРМАЦІЯ_4 »:
-дослідження рентгенологічного відділення №19750 дата дослідження 2025-10-21. Права стопа: гвинтоподібний. Уламковий перелом дистальної третини V-ої плеснової кістки з медіально-тильним зміщенням до 1/3. ШВХ: даних за кістково-травматичні зміни не виявлено, східцеподібний антелістез тіл С4, С5 до 2 мм.;
- журнал №16 реєстрація амбулаторних хворих по травмпункту екстреної (невідкладної) медичної допомоги,почато 23.10.2025 закінчено 26.10.2025, де під номером №14885 зареєстрована ОСОБА_4 ;
- диск із описом травми ОСОБА_4 від 21.10.2025. (а.с. 83-88, т.1), (а.с. 90-94, т.1).

Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 24.11.2025, який було надано на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 05.11.2025, справа №554/15600/25, провадження №1-кс/554/13107/2025, надано тимчасовий доступ до медичної документації на ім`я ОСОБА_4 , що стосується факту надання медичної допомоги останній з приводу отримання нею тілесних ушкоджень 21.10.2025, остання перебувала у приміщення КП « ІНФОРМАЦІЯ_4 », зокрема, викопійовку з журналу обліку прийому хворих у стаціонар та відмову у госпіталізації, медичну карту стаціонарного хворого, результатів лабораторних досліджень, рентгенограм,обстежень КТ, МРТ, диски до них. (а.с.95, т.1).

Відповідно до протоколу огляду від 24.11.2025 р. було оглянуто:
-медичну карту стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_4 №7049 дата госпіталізації 22.10.2025 з діагнозом: скалковий перелом дистальної третини V-ої плеснової кістки;
-довідка №14885 від 21.10.2025 видана ОСОБА_4 з діагнозом: забій поверхневі садна шиї, закритий скалковий переломуV-оїплесневої кістки правої стопи, зі зміщенням;
-документи передопераційного огляду анестезіологом та протокол загального знеболення;
-листок призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування в стаціонарних або амбулаторних умовах, і виконання цих призначень;
-спільний обхід;
-виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №7049 міського травматологнічного відділення ОСОБА_4 з 22.10.2025 по 27.10.2025 з діагнозом: закритий скалковиц перелом V-плесневої кістки правої стопи зі зміщеням уламків. (а.с. 97-107, т.1).

Відповідно до висновку експерта №1366 від 29.10.2025 про проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_4 згідно представленої медичної документації на ім`я ОСОБА_4 , у якої мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритого скалкового перелому У-ої плеснової кістки правої стопи, зі зміщенням, яке утворилося віддії тупого предмету з обмеженою предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могло бути і «коліно сторонньої особи» чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, від однократної дії травмуючого фактору та яке кваліфікується, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я (п.2.2.1.;2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 р.) та саден шкіри ділянки шиї, які утворились від дії предметів зі стонченими краями, якими могли бути пальці рук з нігтями, чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою і які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження (п.2.3.5.«Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 р.).
Дані тілесні ушкодження могли утворитись в строк і за обставин вказаних вище.Вище вказані тілесні ушкодження не характерні для утворення при падінні. Після отримання даних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 могла рухатись, кричати, розмовляти, тощо. Встановлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 не супроводжувались зовнішньою чи внутрішньою кровотечею. (а.с. 108-110, т.1).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 05.12.2025 за участю потерпілої ОСОБА_4 встановлено, що 21.10.2025 року о 07 год. 40 хв., потерпіла перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_1 та збиралася на роботу. Разом з нею вдома був батько ОСОБА_6 , який перебував у своїй кімнаті. Потерпіла вийшла із своєї кімнати в коридор, де розташовувалася прасувальна дошка, з метою, щоб попрасувати речі, які вона збиралася одягти на роботу. Потерпіла вийшла із своєї кімнати, до неї впритул підійшов батько ОСОБА_6 , запитав «Чи не боїшся ти зі мною бути в хаті?». Потерпіла сказала, що не боїться, на що ОСОБА_6 повідомив, що зараз злякаєшся і почав застосовувати до потерпілої фізичну силу. Останній підійшов до потерпілої позаду впритул, потерпіла повернулася до нього, щоб сказати, що не боїться його. ОСОБА_6 схопив потерпілу за спортивний костюм на грудях, наніс удар долонею лівої руки та штовхнув таким чином, що потерпіла впала на спину. ОСОБА_6 навалився на потерпілу всім тілом, сидів верхи, переклав руку із спортивного костюму на шию потерпілої та почав душити, промовляючи слова «Ще раз», «Ще раз», «Ще раз».
ОСОБА_6 схопив однією рукою руку потерпілої та стискавз великою силою. У потерпілої нижні кінцівки були в розправленому стані одна на одну, ОСОБА_6 , сидячи верхи на потерпілій тиснув своїми ногами на ноги потерпілої, одна нога підвернулася. ОСОБА_6 так сильно душив потерпілу, що вона почала втрачати свідомість. Потерпілій бракувало кисню, коли вона почала закривати очі, ОСОБА_6 відпустив та встав з потерпілої. Остання підхопилася та побігла до себе в кімнату, зачинивши за собою двері на дверний замок. Вона відчула нестерпний біль в правій нозі, повідомила на роботі, що вона не зможе працювати, потім зателефонувала чоловіку, повідомила про дану ситуацію, останній приїхав та відвіз потерпілу до КП « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де потерпілу обстежили та встановили діагноз.
Напередодні ОСОБА_6 приніс додому багато алкогольних напоїв та вживав їх насамоті, перебуваючи у своїй кімнаті. 20.10.2025 року ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп?яніння та погрожував потерпілій та матері потерпілої ОСОБА_7 , казав, що він виколе очі і яд в їжу понасипає. З даного приводу було викликано поліцію. Оскільки ОСОБА_6 перебував у алкогольному сп?янінні і не міг зрозуміло розмовляти, з даним громадянином було проведено бесіду та складено адміністративний протокол, який працівники поліції залишили для ОСОБА_6 на видному місці біля ліжку. Зранку 21.10.2025 року останній прокинувся та побачив його, ОСОБА_6 почав казати, що потерпіла та мати викликає на нього працівників поліції та хочуть посадити його за грати. (а.с. 111-122, т.1).
Відповідно до додаткового висновку експерта №1537 від 08.12.2025 по 16.12.2025 проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_4 . На основі даних додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , враховуючи відомі обставини справи, дані медичної документації, даніпротоколу проведення слідчого експерименту встановлено, що згідно представленої медичної документації на ім`я ОСОБА_4 , у якої мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритого скалкового перелому У-оїплесневої кістки правої стопи, зі зміщенням, яке утворилось від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могло бути і «коліно сторонньої особи» чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, від однократної дії травмуючого фактору та яке кваліфікується, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я (п.2.2.1.;2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 р.) та саден шкіри ділянки шиї, які утворились від дії предметів зі стонченими краями, якими могли бути пальці рук з нігтями, чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою і які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень`Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 р.).
Покази потерпілої ОСОБА_4 дані нею 05.12.2025 в ході проведення слідчого експерименту за її участі, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи ОСОБА_4 (а.с. 123-124, т.1).

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що проживає разом з чоловіком, матір`ю ОСОБА_7 та батьком ОСОБА_6 . Батько протягом всього життя вживав алкогольні напої, поводив себе агресивно. Коли ОСОБА_6 отримує пенсію, він починає активно вживати алкогольні напої.
20.10.2025 р, коли ОСОБА_4 збиралася на роботу, побачила як її батько почав збиратися кудись, одягати чистий одяг та кудись пішов.
Мати потерпілої - ОСОБА_7 , коли повернулася додому побачила як ОСОБА_6 лежить долі, весь в сечі, речі розкидані, тому почали робити йому зауваження з приводу цього. Він піднявся на ноги і почав хватати матір, яка намагалася його переодягти, агресивно себе поводити, тому вони вирішили викликати працівників поліції. Поки працівники поліції їхали, ОСОБА_6 наче оп`янів ще більше. Коли працівники поліції приїхали, він почав знову падати, тому працівники поліції склади протокол про адміністративне правопорушення, залишили протокол на видному місці, щоб коли ОСОБА_6 прокинеться, побачив його. Після того як працівники поліції поїхали, ОСОБА_6 побуянив та ліг спати, і сварка на цьому припинилася.
Зранку, коли ОСОБА_6 прокинувся, він ще не повністю протрезвів, але виглядав набагато краще ніж ввечері. Потім він почав постійно виходити на балкон, і здавалося, наче він п`яніє, як виявилося потім, на балкові він ховав горілку, яку купує на розлив у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». 
Мати потерпілої ОСОБА_7 пішла на роботу о 08 год., а ОСОБА_6 прокинувся, та побачив, що біля нього лежать протоколи, про адміністративні правопорушення, які були складені напередодні, та розлютився. Почав говорити, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 хочуть його посадити.
Коли ОСОБА_6 перебуває у такому стані та ОСОБА_4 залишається вдома з ним одна, вона намагається з ним не спілкуватися.
ОСОБА_4 того дня також мала ідти на роботу, але на 09 год., тому ще збиралася на роботу, та вийшла з своєї кімнати, щоб попрасувати речі, а прасувальна зона знаходиться у них у коридорі. До неї впритул підійшов ОСОБА_6 та запитав: «Чи не боїшся ти зі мною бути в хаті?». На що потерпіла повідомила, що не боїться, на що ОСОБА_6 повідомив, що зараз злякаєшся та почав застосовувати до потерпілої фізичну силу. 
ОСОБА_6 схопив потерпілу за спортивний костюм на грудях, наніс удар долонею лівої руки та штовхнув таким чином, що потерпіла впала на спину. ОСОБА_6 навалився на потерпілу всім тілом, сидів верхи, переклав руку із спортивного костюму на шию потерпілої та почав душити, промовляючи слова «Ще раз», «Ще раз», «Ще раз я побачу тут мєнтов».
ОСОБА_6 схопив однією рукою, руку потерпілої та стискав великою силою. У потерпілої нижні кінцівки були в розправленому стані одна на одну, ОСОБА_6 , сидячи верхи на потерпілій тиснув своїми ногами на ноги потерпілої, одна нога підвернулася та заблокована для руху. ОСОБА_6 так сильно душив потерпілу, що вона почала втрачати свідомість. Потерпілій здалося, що вона зараз втратить свідомість, вона подивилася на ОСОБА_6 і його очі здалися їй дуже злі, коли вона почала закривати очі, ОСОБА_6 відпустив та встав з потерпілої. 
ОСОБА_4 побігла до себе в кімнату, зачинивши за собою двері на дверний замок. Зателефонувала до чоловіка та повідомила, що трапилося, відчула нестерпний біль в правій нозі, повідомила на роботі, що вона не зможе працювати, чоловік приїхав та відвіз потерпілу до КП « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де потерпілу обстежили та встановили діагноз.
Зазначила, що ОСОБА_6 після цих подій і далі вживає періодично алкогольні напої, жодного разу не намагався відшкодувати шкоду чи попросити у неї вибачення за те, що трапилося.

Свідок ОСОБА_7 показала, що свідком подій, які відбулися 21.10.2025 р., вона не була, так як пішла на роботу.
Напередодні, а саме, 20.10.2025 р. стався конфлікт. ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, лежав в сечі. Вона намагалася його переодягти, однак останній почав штовхатися, висловлювати погрози, тому вона прийняла рішення викликати працівників поліції, які склади відносно нього адміністративні протоколи.
21.10.2025 р. о 08 год. вона пішла на роботу, а через певний час їй зателефонувала донька – ОСОБА_4 та розповіла, що її побив батько і вона їде до лікарні так як дуже болить нога.

МОТИВИ ПРИЗНАЧЕНЯ ПОКАРАННЯ ТА ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ 

Судом досліджені характеризуючи дані обвинуваченого.
Вивченням відомостей щодо особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Крім того, судом досліджено матеріали адміністративного правопорушення серії ВАД № 396559 від 20.10.2025 р. за яким встановлено, що ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_7 , а саме, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно, висловлював словесні образи та погрози фізичною розправою, чим завдав її шкоди психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. (а.с. 63, т.1).
Терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №525321 від 20.10.2025, за яким 20.10.2025 близько 16 год. 00хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 вчинив щодо дружини психологічне насильство. Терміново заборонний припис винесено строком на 1 добу, з 17 год. 00 хв. 20.10.2026 р. по 17 год. 00 хв. 21.10.2025 р. (а.с. 64, т.1).
Крім того, судом досліджено матеріали адміністративного правопорушення серії ВАД № 396607 від 21.10.2025 ОСОБА_6 21.10.2025 р. о 07 год. 40 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_4 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме, умисно штовхав, душив, давив за горло. ображав, погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її фізичному та психологічному стану здоров`я, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. (а.с. 65, т.1).
За даними протоколами ОСОБА_6 було визнано винним відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Полтави від 18.11.2025 р. Дану постанову відповідно до постанови ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24.12.2025 р. залишено без змін. (а.с. 57-59, т.1).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає публічне вибачення перед потерпілою.
Обставинами, які обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
За змістом ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, крім того, суд враховує при обранні виду та розміру покарання дані про особу обвинуваченого та відношення до скоєного, а саме, що у вчиненні інкримінованого йому правопорушення він себе винним визнавав і вибачився перед потерпілою у судовому засіданні, але щирого каяття не виявляв шкоду ніяким чином не відшкоржувавю. За таких обставин суд вважає, що покарання повинно бути визначене у межах санкції статті, за якою його визнано винним. 
При цьому, суд вважає, що, враховуючи похилий вік обвинуваченого, відсутність судимостей та притягнення до кримінальної відповідальності, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим, звільняє від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст.75 КК України і покладає обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
Вирішуючи питання про застосування заходів кримінально-правового характеру, суд виходить з інтересів безпеки потерпілої та необхідності комплексного виправлення поведінки засудженого.
У ході судового розгляду встановлено, що протиправні дії обвинуваченого були викликані прагненням нав`язати свою волю повнолітній дочці через фізичну агресію, що свідчить про викривлене сприйняття сімейних ролей та схильність до вирішення побутових конфліктів шляхом насильства. Згідно із даними, які свідчать про те, що випадки насильства в сім`ї з боку обвинуваченого носять не поодинокий характер, суд вважає, що ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, зокрема для членів сім`ї, оцінюється як високий.
Зважаючи на те, що обвинувачений та потерпіла проживають в одному житловому приміщенні існує реальна загроза повторення актів агресії з боку батька щодо дочки. Самого лише відбування іспитового строку недостатньо для нівелювання причин психологічної деструкції у стосунках між засудженим та потерпілою.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 91-1 КК України, з метою захисту прав потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, та для попередження подібних випадків у майбутньому, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_6 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників. На думку суду, проходження спеціалізованої програми, спрямованої на зміну насильницької поведінки, формування ненасильницьких моделей комунікації та усвідомлення відповідальності за власні вчинки, є пропорційним, доцільним та необхідним заходом для забезпечення тривалої безпеки потерпілої.(п.5).
Беручи до уваги характер відносин та обставини справи, суд визначає строк проходження програми для кривдників тривалістю три місяці.

Рішення щодо цивільних позовів

У межах цього кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у загальному розмірі 52 379 грн. 90 коп., з яких 2 379 грн. 90 коп. матеріальна шкода, 50 000 грн.- моральна шкода.
Вирішуючи цивільний позов, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім`ї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, інших істотних обставин, з урахуванням вимог розумності і справедливості.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнано винуватим, перебуває у прямому причинному зв`язку з тілесними ушкодженнями, заподіяними потерпілій ОСОБА_4 , а також із понесеними нею витратами на лікування.
Так, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1366, у потерпілої ОСОБА_4 виявлено закритий скалковий перелом V-ї плесневої кістки правої стопи зі зміщенням, який кваліфіковано як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а також садна шкіри ділянки шиї, які належать до легких тілесних ушкоджень. Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 1537 підтверджено, що дані, отримані під час проведення слідчого експерименту, не суперечать об`єктивним даним судово-медичної експертизи.
Із матеріалів провадження також убачається, що після заподіяння тілесних ушкоджень потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КП « ІНФОРМАЦІЯ_7 » у період з 22.10.2025 по 27.10.2025. На підтвердження факту лікування та характеру отриманих ушкоджень стороною цивільного позивача надано виписку з медичної карти стаціонарного хворого, копії рентгенологічних досліджень, а також копії фіскальних чеків на придбання лікарських засобів і засобів медичного догляду.
З наданих чеків убачається, що потерпілою понесено витрати на придбання лікарських засобів та засобів медичного догляду на загальну суму 2 379 грн. 90 коп. Зазначені витрати є документально підтвердженими, необхідними для лікування отриманих ушкоджень та перебувають у причинному зв`язку із кримінальним правопорушенням, вчиненим обвинуваченим. Доказів добровільного відшкодування цієї шкоди обвинуваченим суду не надано.
За таких обставин вимоги потерпілої про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2 379 грн. 90 коп. є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить із характеру вчиненого кримінального правопорушення, особи потерпілої, обставин заподіяння шкоди, тяжкості тілесних ушкоджень, тривалості лікування, необхідності подальшого відновлення, а також того, що насильство було вчинене щодо потерпілої її рідним батьком, тобто особою, з якою вона перебувала у близьких сімейних відносинах та проживала в одному помешканні.
Суд бере до уваги, що внаслідок дій обвинуваченого потерпіла зазнала не лише фізичного болю від тілесних ушкоджень, зокрема перелому кістки стопи та ушкоджень у ділянці шиї, але й істотних душевних страждань, пов`язаних із самим фактом протиправного насильства з боку близької особи, страхом за власне життя та здоров`я, необхідністю стаціонарного лікування, обмеженням звичного способу життя, порушенням нормальних життєвих зв`язків, емоційним напруженням і відчуттям небезпеки у власному житлі.
Особливе значення для оцінки моральної шкоди має характер насильницьких дій, які, за встановленими судом обставинами, супроводжувалися фізичним впливом на тіло потерпілої, зокрема діями, спрямованими на її шию, що об`єктивно могло викликати у потерпілої сильний страх, відчуття безпорадності та реальної загрози для життя. Такі переживання не є звичайними побутовими незручностями, а становлять моральні страждання, які підлягають грошовому відшкодуванню.
При визначенні розміру моральної шкоди суд також враховує, що потерпіла була змушена проходити лікування, витрачати час і зусилля на відновлення здоров`я, змінювати звичний ритм життя, переживати через стан своєї безпеки та через наслідки конфлікту з батьком. Вказані обставини негативно вплинули на її психоемоційний стан та потребували від неї додаткових зусиль для організації свого подальшого життя, про що потерпіла розповіла в судовому засіданні і її стан хвилювання та емоційної нестійкості через пережиті моменти спостерігали учасники судового процесу.
Оцінюючи заявлений розмір моральної шкоди у сумі 50 000 грн., суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Заявлена сума не є явно завищеною з огляду на характер кримінального правопорушення, форму вини обвинуваченого, насильницький спосіб заподіяння шкоди, тяжкість наслідків для потерпілої, сімейний характер конфлікту, а також тривалість фізичних і душевних страждань потерпілої.
Даних, які б свідчили про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, судом не встановлено. Матеріали провадження не містять доказів того, що шкода виникла внаслідок умислу або грубої необережності самої потерпілої, а також не містять доказів добровільного відшкодування моральної шкоди обвинуваченим.
Таким чином, суд дійшов висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 є доведеним за підставами та розміром, а тому підлягає задоволенню повністю: з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 підлягає стягненню 2 379 грн. 90 коп. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди, а всього 52 379 грн. 90 коп.
Також в межах даного кримінального провадження прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області подано цивільний позов в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_7 до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4 від кримінального правопорушення.
Прокурор просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_8 витрати на лікування потерпілої у сумі 11 158 грн. 85 коп., а також на користь ІНФОРМАЦІЯ_7 витрати на лікування у сумі 2 678 грн.75 коп., а всього 13 837 грн. 60 коп.

Вирішуючи вказаний цивільний позов, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. При цьому прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеному законом. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави у випадках та порядку, встановлених законом.
Суд вважає, що у даному кримінальному провадженні прокурором належним чином обґрунтовано підстави для представництва інтересів держави, оскільки заявлені вимоги стосуються відшкодування коштів, витрачених на лікування потерпілої від кримінального правопорушення за рахунок коштів державного бюджету через ІНФОРМАЦІЯ_9 та за рахунок коштів бюджету ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Із матеріалів цивільного позову вбачається, що прокурором до звернення з позовом з`ясовано обставини понесення таких витрат, витребувано відповідні відомості у Комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_7 », ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також повідомлено відповідні органи про намір звернутися до суду в інтересах держави. Вказане свідчить про наявність публічного інтересу у відшкодуванні витрат, понесених за рахунок бюджетних коштів, та про належність прокурора як суб`єкта звернення з таким позовом у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Спеціальною нормою щодо спірних правовідносин є ст. 1206 ЦК України, згідно з якою особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення.
Частиною 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який є у державній власності, власності територіальної громади або спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо ж лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.
Судом встановлено, що внаслідок кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнано винуватим, потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження.
Факт перебування потерпілої на лікуванні, обсяг наданої медичної допомоги та розмір понесених витрат підтверджуються наданими до цивільного позову документами, зокрема листом Комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_7 », відповіддю цього закладу щодо розрахунку вартості лікування, відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_8 та відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_7 .
З наданих документів убачається, що у зв`язку з лікуванням потерпілої ОСОБА_4 Комунальним підприємством « ІНФОРМАЦІЯ_7 » отримано кошти від ІНФОРМАЦІЯ_8 у сумі 11 158 грн. 85 коп., а також кошти за рахунок ІНФОРМАЦІЯ_10 у сумі 2 678 грн. 75 коп. 
Саме ці суми заявлені прокурором до стягнення з обвинуваченого.
Суд зазначає, що заявлений прокурором цивільний позов не дублює цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки позов потерпілої стосується її особистих витрат на придбання лікарських засобів і засобів медичного догляду, а також моральної шкоди, тоді як позов прокурора стосується відшкодування бюджетних коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої закладом охорони здоров`я. Отже, предмети цих позовів є різними, а їх одночасне вирішення у вироку не створює подвійного стягнення одних і тих самих сум.
Суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою, яка вчинила кримінальне правопорушення, внаслідок якого потерпіла потребувала стаціонарного лікування. Витрати, заявлені прокурором до стягнення, є підтвердженими належними письмовими доказами, мають безпосередній причинний зв`язок із кримінальним правопорушенням та підлягають відшкодуванню за правилами ст. 1206 ЦК України.
Доказів добровільного відшкодування ОСОБА_6 витрат на лікування потерпілої суду не надано. Також матеріали кримінального провадження не містять даних про наявність передбачених законом підстав, які б звільняли обвинуваченого від обов`язку відшкодувати такі витрати.
За таких обставин суд дійшов висновку, що цивільний позов прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області, поданий в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_7 , є доведеним за підставами та розміром, а тому підлягає задоволенню повністю.
З обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню витрати на лікування потерпілої ОСОБА_4 : на користь держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_8 — 11 158 грн. 85 коп., на користь ІНФОРМАЦІЯ_7 — 2 678 грн.75 коп., а всього 13 837 грн. 60 коп.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-374 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. 
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, та відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Покласти на ОСОБА_6 на підставі ч. 1 ст. 91-1 КК України обов`язок проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Полтави від 13.02.2026 р. у виді особистого зобов`язання закінчився.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 2 379 грн. 90 коп. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди, а всього 52 379 грн. 90 коп.
Цивільний позов прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області, поданий в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_7 до ОСОБА_6 про стягнення витрат на лікування потерпілої від кримінального правопорушення, - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_8 витрати на лікування потерпілої ОСОБА_4 у сумі 11 158 грн.85 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ІНФОРМАЦІЯ_7 витрати на лікування потерпілої ОСОБА_4 у сумі 2 678 грн. 75 коп. Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 

Суддя ОСОБА_1