154/1684/26 
3/154/654/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року м. Володимир
Суддя Володимирського міського суду Волинської області Вітер І.Р., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., прокурора Володимирської окружної прокуратури Волинської області Книш В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Володимирі матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Волинській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , яка не працює, раніше працювала старшим інспектором Луцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Матеріали з протоколом № 215 про адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією від 22 квітня 2026 року надійшли до Володимирського міського суду Волинської області 27 квітня 2026 року.
Згідно протоколу, ОСОБА_1 , будучи старшим інспектором Луцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області, відповідно до п.п. «д», п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), являючись особою рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, обіймаючи на постійній основі указану посаду, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (щорічна декларація (після звільнення)).
Встановлено, що відповідно до наказу №39/К від 31.05.2018 «Про кадрові питання» ОСОБА_1 з 01.06.2018 призначено на посаду старшого інспектора Луцького районного відділу.
Окрім того, наказом №657 від 04.08.2021 «Про реалізація наказу Міністерства юстиції Українир від 14.07.2021 №1636/к» змінено назву органів з питань пробації, а саме по філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області Луцький міськрайонний відділ на Луцький районний відділ.
В подальшому наказом №66/к від 20.01.2023, ОСОБА_1 – старшого інспектора Луцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» з 08.02.2023 звільнено з займаної посади на підставі п.4 ст. 77 ЗУ «Про національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).
Відповідно до вимог абзацу 2, частини 2 ст. 45 Закону, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Згідно вимог ст. 47 Закону, подані декларації включаються до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що формується та ведеться Національним агентством у визначеному ним порядку. На офіційному веб-сайті Національного агентства забезпечується відкритий цілодобовий доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом можливості перегляду, копіювання та роздруковування інформації, а також у вигляді набору даних (електронного документа), організованого у форматі, що дозволяє його автоматизоване оброблення електронними засобами (машинозчитування) з метою повторного використання.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 Закону, інформація про особу в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігається упродовж всього часу виконання цією особою функцій держави або місцевого самоврядування, а також упродовж п`яти років після припинення виконання нею зазначених функцій, крім останньої декларації, поданої особою, яка зберігається безстроково.
За таких обставин старший інспектор Луцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» Козловська Л.О., була зобов`язана до 00 годин 00 хвилин 01.04.2024 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (щорічна декларація (після звільнення)).
Опрацюванням відомостей Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 , декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (щорічна декларація (після звільнення)) подана несвоєчасно, а саме 15.06.2025.
Відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 , встановлено, що дії щодо заповнення та подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «після звільнення», (за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями) ОСОБА_1 розпочала 14.06.2025 в 23 год. 41 хв., після чого, а саме 15.06.2025 в 00 год. 29 хв., декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (щорічна декларація (після звільнення)) була подана до Реєстру.
Подальшою перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 , мала реальну можливість своєчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (щорічна декларація (після звільнення)) у зв`язку з відсутністю будь-яких поважних причин несвоєчасності подання декларації.
Опитана з приводу несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 , повідомила, що їй було відомо про обов`язок подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, однак у зв`язку із тим, що неналежним чином була обізнана з нормативними актами, що регулюють подачу декларацій під час дії військового стану в зазначений термін, сімейними обставинами, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік подала із запізненням, а саме 15.06.2025.
Відповідно до листа Національного агентства з питань запобігання корупції, щодо роботи інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» встановлено, що у зв`язку з оновленням механізму електронної інформаційної взаємодії Національного агентства та Міністерства внутрішніх справ України щодо надання інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, у суб`єктів декларування у період з 23.10.2023 по 14.11.2023 при формуванні відомостей розділу «Дані для декларації» персонального кабінету в Реєстрі мали місце випадки некоректного відображення даних щодо зареєстрованих транспортних засобів. Починаючи з 15.11.2023, зазначені недоліки розділу «Дані для декларації» персонального кабінету в реєстрі було усунуто.
Окрім цього через збої в роботі доступ до Реєстру було обмежено 23.11.2023 у період з 06:58 по 21:09 та 25.11.2023 у період з 10:27 по 11:02.
Через збої у роботі програмного забезпечення Реєстру документи, які були подані до нього суб`єктами декларування 15.12.2023 та 02.01.2024, не відображалися у публічній частині Реєстру. Вказаний збій у роботі програмного забезпечення було усунуто 09.01.2024.
У періоди з 11:26 по 12:14 та з 12:41 по 12:51 18.01.2024 через збій у роботі системного програмного забезпечення Реєстру у суб`єктів декларування спостерігалась помилка 502 у персональному кабінеті.
Через DDoc-атаку на мережі постачальників послуг із доступу до мережі Інтернет 28.01.2024 у період з 15:25 по 17:25 та з 18:15 по 18:50 у користувачів Реєстру спостерігалися перебої у доступі до персонального електронного кабінету у Реєстрі, а також у роботі публічної частини Реєстру.
Крім того, через збої у роботі, викликаний зупинкою бази даних логінів суб`єктів декларування, доступ до персонального кабінету у Реєстрі та публічної частини Реєстру було обмежено 31.01.2024 у період з 21:33 по 22:13.
Інших технічних несправностей та перебоїв у роботі Реєстру, які б завадили поданню документів до Реєстру у період з 12.10.2023 по 01.02.2024, не зафіксовано.
Отже ОСОБА_1 , маючи рівні можливості з іншими суб`єктами декларування (які за таких же умов подали декларації своєчасно) не була позбавлена можливості заповнити та подати декларацію за 2023 рік (щорічна декларація (після звільнення)) до Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у будь з яких днів та місяців що передували 31 березня 2024 року.
Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету органів державної влади та зашкодити суспільним інтересам, то таке правопорушення не може бути визнане, як малозначне.
Окрім того ОСОБА_1 належним чином ознайомлена з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», що також підтверджується інформацією ДУ «Центр пробації».
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (щорічна декларація (після звільнення)), чим порушила вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано докази, проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складання можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлення діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначаються при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу, слід вважати дату складання цього протоколу про адміністративне правопорушення.
Місце вчинення правопорушення: Волинська область, м. Устилуг (місце проживання).
Дата вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією 15.06.2025.
У судовому засіданні прокурор Книш В.В. вважала вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведеною належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи. З огляду на наведене прокурор просила визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та з урахуванням даних про її особу призначити їй адміністративне стягнення у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні умисного адміністративного правопорушення не визнала та просила провадження у справі закрити з підстав, наведених у поданому нею письмовому клопотанні. На обґрунтування своєї позиції ОСОБА_1 зазначила, що граничним строком подання декларації після звільнення за 2023 рік було 31 березня 2024 року, а тому, на її думку, днем вчинення правопорушення слід вважати 01 квітня 2024 року. У зв`язку з цим вона вважала, що на момент розгляду справи закінчилися строки притягнення її до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП. Окремо ОСОБА_1 пояснила, що в період, коли мала подати декларацію, доглядала малолітню дитину, в державі діяв воєнний стан, а законодавство щодо строків та особливостей подання декларацій неодноразово змінювалося. У зв`язку з цим вона вважала, що умисного правопорушення не вчиняла, а несвоєчасне подання декларації було зумовлене її необізнаністю щодо актуального порядку декларування, сімейними обставинами та об`єктивною складністю правового регулювання у період воєнного стану.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, письмові матеріали справи, а також перевіривши доводи клопотання про закриття провадження, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган чи посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Отже, обов`язковими елементами об`єктивної сторони цього адміністративного правопорушення є: наявність у особи статусу суб`єкта декларування, обов`язок подати відповідну декларацію у визначений законом строк, фактичне подання декларації з порушенням цього строку та відсутність поважних причин такого несвоєчасного подання.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01 червня 2018 року перебувала на посаді старшого інспектора Луцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області, а 08 лютого 2023 року була звільнена із займаної посади.
З огляду на займану посаду та проходження служби ОСОБА_1 була суб`єктом декларування у розумінні Закону України «Про запобігання корупції» та після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, була зобов`язана подати декларацію за 2023 рік як щорічну декларацію після звільнення.
Факт перебування ОСОБА_1 на відповідній посаді, її звільнення, а також належність до суб`єктів декларування підтверджується наказом № 39/К від 31 травня 2018 року про призначення, наказом № 657/од-21 від 04 серпня 2021 року про зміну назви відповідного органу пробації, наказом № 66/к від 20 січня 2023 року про звільнення, а також іншими матеріалами, які характеризують проходження нею служби.
Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому законом порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Оскільки ОСОБА_1 була звільнена 08 лютого 2023 року, вона повинна була подати декларацію після звільнення за 2023 рік не пізніше встановленого законом строку, тобто до 1 квітня 2024 року.
Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік ОСОБА_1 фактично подала лише 15 червня 2025 року.
Ця обставина підтверджується повідомленням Національного агентства з питань запобігання корупції, відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій, а також даними щодо послідовності дій користувача у Реєстрі, згідно з якими ОСОБА_1 розпочала дії щодо заповнення та подання декларації 14 червня 2025 року о 23 год. 41 хв., а 15 червня 2025 року о 00 год. 29 хв. декларація була подана до Реєстру.
Отже, факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації після звільнення за 2023 рік є доведеним.
Оцінюючи доводи ОСОБА_1 про відсутність у її діях умисного правопорушення, суд виходить з такого.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання декларації без поважних причин. При цьому для встановлення складу цього правопорушення не є обов`язковим доведення спеціальної мети чи корисливого мотиву особи. Вирішальне значення має те, чи мала особа обов`язок подати декларацію, чи знала або повинна була знати про такий обов`язок, чи подала декларацію з порушенням строку та чи були об`єктивні поважні причини, які унеможливлювали її своєчасне подання.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була обізнана з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджується відповідними матеріалами ДУ «Центр пробації» та підпискою про ознайомлення з антикорупційним законодавством.
Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_1 фактично не заперечила того, що їй було відомо про обов`язок подання декларації, однак послалася на неналежну обізнаність щодо змін законодавства, дію воєнного стану, сімейні обставини та догляд за малолітньою дитиною.
Суд не ставить під сумнів, що зазначені ОСОБА_1 обставини могли ускладнювати виконання нею окремих життєвих та організаційних обов`язків. Водночас такі обставини самі по собі не свідчать про об`єктивну неможливість подати декларацію у встановлений законом строк, особливо з урахуванням значного проміжку часу, протягом якого ОСОБА_1 могла виконати відповідний обов`язок.
Догляд за малолітньою дитиною, дія воєнного стану та складність правового регулювання у сфері декларування не звільняли ОСОБА_1 як колишнього суб`єкта декларування від обов`язку перевірити актуальні вимоги закону та своєчасно подати декларацію, тим більше, що доказів фактичної неможливості доступу до Реєстру, тривалої хвороби, перебування у стані, який унеможливлював подання декларації, чи інших непереборних обставин суду не надано.
Посилання ОСОБА_1 на воєнний стан та зміни законодавства також не спростовують її вини, оскільки з наданих матеріалів не вбачається, що на період, коли вона повинна була подати декларацію після звільнення за 2023 рік, існувала така законодавча заборона, відстрочка або технічна неможливість, яка б звільняла її від відповідного обов`язку або унеможливлювала його виконання.
Навпаки, з листа Національного агентства з питань запобігання корупції щодо роботи інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій» вбачається, що технічні збої в роботі Реєстру мали окремий, тимчасовий характер і не охоплювали весь період, протягом якого ОСОБА_1 могла подати декларацію до закінчення граничного строку.
За таких обставин суд дійшов висновку, що наведені ОСОБА_1 пояснення не є поважними причинами несвоєчасного подання декларації у розумінні ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, однак можуть бути враховані судом при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення.
Оцінюючи клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Суд не погоджується з доводами ОСОБА_1 про те, що днем вчинення адміністративного правопорушення у цій справі слід вважати 01 квітня 2024 року.
У цій справі ОСОБА_1 інкриміновано не неподання декларації, а саме її несвоєчасне подання. Тому подія правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у цій справі завершилася у день фактичного подання декларації з порушенням установленого законом строку, тобто 15 червня 2025 року.
Саме 15 червня 2025 року стало можливим остаточно констатувати, що декларація не лише не була подана у визначений законом строк, а була подана несвоєчасно. До моменту фактичного подання декларації правова оцінка поведінки особи могла стосуватися стану неподання декларації, тоді як після її подання виникла завершена подія саме несвоєчасного подання декларації.
Отже, дворічний строк з дня вчинення правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП, обчислюється з 15 червня 2025 року та на момент розгляду справи 20 травня 2026 року не закінчився.
Водночас з матеріалів справи вбачається, що інформацією Національного агентства з питань запобігання корупції № 47-05/4866-26 від 27 січня 2026 року, скерованою до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, НАЗК повідомило про встановлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації.
З огляду на зміст цієї інформації саме 27 січня 2026 року суд вважає днем виявлення адміністративного правопорушення, оскільки на цю дату уповноважений орган отримав належні відомості про ознаки саме того правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_1 , а саме несвоєчасного подання декларації без поважних причин.
Шестимісячний строк з дня виявлення правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП, у такому разі спливає 27 липня 2026 року.
Тому станом на день розгляду справи — 20 травня 2026 року — як шестимісячний строк з дня виявлення правопорушення, так і дворічний строк з дня його вчинення не закінчилися.
За таких обставин підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП відсутні, а відповідне клопотання ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд вважає, що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Факт перебування ОСОБА_1 у статусі суб`єкта декларування підтверджується матеріалами щодо її проходження служби та наказами ДУ «Центр пробації».
Факт припинення нею діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, підтверджується наказом про звільнення з 08 лютого 2023 року.
Факт обов`язку подати декларацію після звільнення за 2023 рік випливає з вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».
Факт несвоєчасного подання декларації підтверджується матеріалами НАЗК, витягом з Реєстру декларацій та відомостями щодо послідовності дій користувача у Реєстрі.
Факт відсутності поважних причин несвоєчасного подання декларації підтверджується тим, що наведені ОСОБА_1 пояснення не свідчать про об`єктивну неможливість подати декларацію у встановлений строк, а відомості щодо роботи Реєстру не підтверджують існування таких технічних перешкод, які б унеможливлювали своєчасне виконання нею обов`язку декларування.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Застосовуючи цю норму до обставин справи, суд враховує, що посилання ОСОБА_1 на необізнаність зі змінами законодавства, складність правового регулювання або неправильне розуміння строків подання декларації не може бути самостійною підставою для звільнення її від адміністративної відповідальності.
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Суд враховує, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, не притягувалася, у судовому засіданні надала пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації, послалася на догляд за малолітньою дитиною, дію воєнного стану та складність законодавчого регулювання у відповідний період.
Такі обставини не звільняють її від адміністративної відповідальності, однак з урахуванням даних про особу та конкретних обставин справи дають підстави для призначення адміністративного стягнення у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Підстав для застосування ст. 22 КУпАП та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю суд не вбачає, оскільки вчинене правопорушення належить до адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, стосується невиконання обов`язку фінансового контролю та за своїм характером не може бути визнане малозначним лише з огляду на подальше подання декларації.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Оскільки суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з неї підлягає стягненню судовий збір у дохід держави.
Керуючись ст. ст. 33, 38, 40-1, 172-6, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності — відмовити.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 грн судового збору за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимирський міський суд Волинської області.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови — не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням її майна, в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Володимирський міський суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.Р. Вітер