Справа № 136/1166/26
провадження №3/136/368/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
17 червня 2026 року        м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Козаченко А.П., прокурора Цубера М.М., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Вінницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гордіївка, Липовецького району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого різноробочим в ПСП "Фортуна", одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Водій караулу 21 державної пожежно-рятувальної частини (м. Липовець) 3 державного пожежно-рятувального загону (м. Гайсин) Головного управління ДСНС України у Вінницькій області майстер-сержант служби цивільного захисту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону як особа начальницького складу служби цивільного захисту та суб`єктом правопорушень, визначених статтею 172-6 КУпАП відповідно до примітки вказаної статті, будучи звільненим зі служби 10.10.2025 у порушення вимог абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, лише 14.04.2026, подав до Реєстру НАЗК електронну щорічну декларацію особи, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2025 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення при вищевказаних фактичних обставинах визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати.
Прокурор вказав на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, що є підставою для притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальних межах санкції даної статті.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставина та прийшов до наступних висновків.
18.12.2006 на підставі наказу Головного управління МНС України у Вінницькій області № 90, ОСОБА_1 призначено на посаду водія 21-ї самостійної державної пожежної частини м. Липовець, Липовецького району та призначено спеціальне звання «молодший сержант внутрішньої служби».
14.04.2008 ОСОБА_1 , урочисто склав Присягу особового складу органів та підрозділів цивільного захисту.
ОСОБА_1 уклав Контракт № 214/2023 про проходження служби цивільного захисту, який набрав чинності з 14.04.2023.
01.08.2023 на підставі наказу Головного управління ДСНС України у Вінницькій області № 3707 о/с, ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання майстер-сержант служби цивільного захисту.
10.06.2025 на підставі наказу Головного управління ДСНС України у Вінницькій області № 447 о/с, ОСОБА_1 призначено на посаду водія караулу 21 державної пожежно-рятувальної частини (м. Липовець) 3 державного пожежно-рятувального загону (м. Гайсин) Головного управління ДСНС України у Вінницькій області.
07.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до начальника ГУ ДСНС України у Вінницькій області з рапортом про звільнення зі служби цивільного захисту за станом здоров`я.
08.10.2025 на підставі наказу ГУ ДСНС України у Вінницькій області № 723 о/с майстра-сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 звільнено з органів ДСНС України згідно з «Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу» відповідно до пункту 176 підпункт «3» (за станом здоров`я), з 10.10.2025.
Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, в установленому частиною першою цієї статті порядку, тобто шляхом заповнення її на офіційному веб-сайті НАЗК до 1 квітня наступного року.
В той же час, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2025 рік лише 14.04.2026, яку зобов`язаний був подати не пізніше 31.03.2026. Об`єктивних, поважних причин несвоєчасного подання декларації судом не встановлено. 
Необхідно зауважити, що наявність чи відсутність умислу для ознак складу даного правопорушення, юридичного значення не має, оскільки з об`єктивної сторони вказане правопорушення має формальний склад, тобто законодавець встановив відповідальність суб`єкта декларування безпосередньо за неподання або несвоєчасне подання декларації, незалежно від наявності такого умислу.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну га/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а його вина доведена наступними доказами:
- протоколом №32/2026 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 22.05.2026;
- рапортом оперуповноваженого ВПК Вінницького управління ДВБ НП України від 15.04.2026;
- поясненнями ОСОБА_1 
- роздруківками із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;
- документами наданими з ГУ ДСНС України у Вінницькій області та іншими документами.
Вищевказані матеріали, що додані до протоколу, в силу ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Визначаючи міру адміністративного стягнення, яке необхідно призначити правопорушникові, суд вважає доцільним та достатнім для виховання особи та запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 9, 23–24, 27, 33–35, ч. 1 ст. 172-6, ст.ст. 221, 251–252, 276, 283–284, 294, 307-308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду протягом 10-ти днів із дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.
Повний текст рішення суду складено до 22.06.2026.

Суддя О.Д. Іванець