П О С Т А Н О В А 
іменем України

Справа №377/559/26 
Провадження №3/377/173/26 

02 червня 2026 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, що надійшла з Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
У С Т А Н О В И Л А:
Згідно з протоколом від 12.05.2026 серії ВАД №967414 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення належних умов життя, виховання та безпеки свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 12.05.2026 о 12:00 годині за адресою: м.Славутич, квартал Тбіліський, на вулиці, неподалік ФОК, перебувала у стані алкогольного сп`яніння, впала та розбила собі обличчя, знаходячись в цей час з малолітнім сином, чим наражала дитину на небезпеку та не забезпечила належного догляду за ним, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП. 
ОСОБА_1 у призначене судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки в електронному вигляді 20.05.2026 о 17:04:15 на її номер телефону у додаток «Viber». Подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.
Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне зробити такий висновок.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. 
Відповідно до статті 1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Як зазначено у статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу ( частина 2 статті 251 КУпАП). 
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, надано такі докази: протокол серії ВАД № 967414 від 12.05.2026 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП; рапорт старшого інспектора- чергового ВП №2 (м. Славутич) Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області Очканя Ю.В. від 12.05.2026; копію постанови серії ЕГА № 2028553 від 12.05.2026 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною 1 статті 178 КУпАП; письмові пояснення ОСОБА_1 від 12.05.2026; письмові пояснення ОСОБА_3 від 12.05.2026 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 . 
Згідно зі статтею 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень Глави 19 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, у якому викладається твердження про вчинення особою відповідного правопорушення, при доведенні вчинення якого особа піддається певним заходам примусу. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для подальшого провадження у справі, викликає у особи необхідність здійснення свого захисту у зв`язку із чим до нього пред`являються особливі вимоги. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у ньому повинна викладатись суть правопорушення, поставленого особі у вину, яка повинна відповідати диспозиції відповідної статті (частини статті) КУпАП.
У пункті 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).
При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених частиною 1 статті 184 КУпАП.
Частиною 1 статті 184 КУпАП встановлена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей. 
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, проявляється в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей. 
Диспозиція частини 1 статті 184 КУпАП є бланкетною, тобто такою нормою права, яка відсилає до норм іншого законодавчого акта. 
Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Отже, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не створюють належні умови для розвитку природних здібностей дитини, не готують її до самостійного життя та праці.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення належних умов життя, виховання та безпеки свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 12.05.2026 о 12 годині за адресою: м. Славутич, квартал Тбіліський, на вулиці, неподалік ФОК, перебувала у стані алкогольного сп`яніння, впала та розбила собі обличчя, знаходячись в цей час з малолітнім сином, чим наражала дитину на небезпеку та не забезпечила належного догляду за ним. 
З аналізу вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть адміністративного правопорушення викладена в загальних рисах без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, зокрема, в протоколі не зазначено в чому саме полягало ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків стосовно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не конкретизовані норми законодавства, якими ці обов`язки передбачені та вимоги якого порушено, тобто не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність ОСОБА_1 свідчать про ухилення нею від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язків. Без зазначення цих обставин суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення є неконкретною і порушує право останньої на захист.
Таким чином, викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, щодо ОСОБА_1 не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення.
Виходячи з конституційного принципу поділу влади, завдань та функцій судочинства, будь-яка зміна формулювання суті правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не допустима і є порушенням встановленого у державі правового порядку, а також порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно із частиною 2 статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен кого звинувачують у вчиненні адміністративного правопорушення, вважається невинуватим, допоки його вина не буде доведена в законному порядку. 
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Таким чином, складений протокол про адміністративне правопорушення не є належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, а інші, додані до протоколу докази, не є достатніми для висновку про те, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов життя, виховання та безпеки свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Оцінюючи надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, тому, враховуючи загальний правовий принцип, закріплений в статті 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, необхідно закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 184 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 247, 283-284 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И Л А:
Закрити провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя          Н. С. Бабич