Справа № 455/556/26
Провадження № 2/455/520/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

13 травня 2026 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Івасенко С.М.,
секретаря судового засідання Бобельської Н.М.,
учасники справи - не з`явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (надалі - позивач, кредитор) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі - відповідачка, позичальниця) про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії ( надійний) № 6713148 від 18.10.2025 року (надалі - кредитний договір) у розмірі 28 259,00 грн та судових витрат. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідачка уклали кредитний договір. Позивач надав кредит, а відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту, комісії та процентів за користування кредитними коштами не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості.

31 березня 2026 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Суд не визнавав явка сторін обов`язковою.
За клопотанням позивача витребував від АТ КБ »ПРИВАТБАНК» фінансові та інші документи, які мають значення для правильного вирішення справи, 14.04.2026 року АТ КБ »ПРИВАТБАНК» виконало вимогу суду та надало витребувані документи та інформацію. 

Судове засідання, призначене на 23 квітня 2026 року, суд відклав на 13 травня 2026 рік, оскільки це була перша неявка відповідачки, повідомленої належним чином і який не проінформував суд про причини неявки. Відзиву не подала.
06.05.2026 року до суду звернулася представниця відповідачки, адвокатка Колінько Н.О. Просила залучити її до розгляду справи та надати доступ до справи в електронному вигляді в підсистемі «Електронний суд». 06.05.2026 року їй надано доступ до справи в електронному вигляді, в тому числі і до інформації про дату, час та місце судового засідання.
Після цього з жодними заявами та клопотаннями, в тому числі і щодо відкладення судового розгляду чи участі в судовому засіданні в режимі ВКЗ, до суду не зверталася.

В судове засідання, призначене на 13 травня 2026 рік , сторони не з`явилися.
Позивач та його представники повідомлені про дату час та місце судового засідання через електронний суд.
29 квітня 2026 року представниця позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. 
Відповідачка викликалася до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду 24.04.2026 року, оскільки попередня судова повістка повернулася з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою» ( трекінг R067135692791). 
Суд також повідомляв відповідачку про судове засідання через електрону пошту та СМС повідомлення на засоби зв`язку, зазначені в позовній заяві. Електронні сповіщення відповідачка отримала 24.04.2026 року.
Суд вважає, що вжив передбачені процесуальним законом заходи для інформування сторін про судове розгляд їх справи, однак в судове засідання сторони не з`явилися.
Враховуючи, що представниця позивача не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справия, однак повторно не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала, тому у відповідності до вимог ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

18.10.2025 року кредитор та відповідачка уклали кредитний договір.
Кредитний договір сторони уклали дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС кредитора, доступ до якої забезпечується відповідачу через Вебсайт або мобільного застосунку «ClickСredit» відповідно до розділу 5 кредитного договору. 
Кредитор зобов`язався передати відповідачу у власність грошові кошти (надалі - кредит) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів його електронного платіжного засобу, а відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити комісію та проценти за користування кредитом (п.2.1.).
Мета отримання кредиту - для власних потреб (п.2.1.1.).
Сума кредиту - 7000,00 грн (п.2.2.1.). Строк кредитування/строк договору - 360 дні (п. 2.2.2.).
Розмір першого обов`язкового платежу - 3202,50 грн. (п.2.2.3.). Дата першого обов`язкового платежу 16.11.2025 року ( п.2.2.5.).
Період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 30 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 11 (п.2.2.4.).
Комісія за надання кредиту становить17,25% від суми кредиту, становить 1207,50 грн (п.2.2.8.).
Комісія за надання кредиту - грошові кошти, які згідно умов кредитного договору позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю за надання Кредит в якості однієї зі складових загальних витрат за споживчим кредитом. ( п.1.12.).
Дата повернення кредиту - 12.10.2026 року. Процентна ставка - 0,95 % в день. Неустойка - 350,00 грн в день ( дані з таблиці).
У разі прострочення позичальником сплати першого обов`язкового платежу/Мінімального обов`язкового платежу (що включають в себе нараховану Комісію за надання кредиту та/або проценти за користування кредитом та/або сплати суми Кредиту) на шістдесят другий календарний день, Кредитодавець має право вимагати повне погашення кредиту, навіть якщо термін його виплати ще не настав. В такому разі Позичальник зобов`язаний здійснити дострокове повне погашення Заборгованості. Вимога надсилається у вигляді повідомлення на електронну адресу позичальника, зазначену в кредитному договорі та/ або шляхом направлення вимоги в особистий кабінет позичальника. Повідомлення вважається отриманим позичальником з моменту отримання кредитодавцем електронного підтвердження про таке направлення. Після отримання вимоги позичальник зобов`язаний здійснити повне погашення заборгованості за кредитним договором протягом тридцяти календарних днів з дня отримання від кредитора повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом тридцяти календарних днів позичальник усуне порушення умов кредитного договору та здійснить погашення простроченої заборгованості, вимога кредитора втрачають чинність. У разі невиконання умов, зазначених у вимозі або не здійснення погашення простроченої заборгованості - вимога залишається чинною, а позичальник зобов`язаний повернути заборгованість в повному обсязі. ( п. 6.13., 6.13.1).
Номер електронного платіжного засобу позичальника: НОМЕР_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( розділ 11).
Кредитний договір містить і інші умови, які є обов`язковими для такого типу договорів.
Директор позивача підписав кредитний договір електронним цифровим підписом. Відповідачка підписала кредитний договір електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором 664207) 18.10.2025 року.

Кредитор ідентифікував відповідачку за допомого системи BankID НБУ (privatbank) відповідно до п.4.4. кредитного договору, що підтверджується копією довідки про ідентифікацію.

Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, 18.10.2025 року перерахував на картковий рахунок відповідачки НОМЕР_1 кошти в сумі 7 000,00 грн, що підтверджується копіями довідки ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА»№ КД-000036641 від 16.02.2026 року та платіжної інструкції № bb7f564f-2940-435f-b713-528bfee7b446 від 18.10.2025 року.
АТ КБ`ПРИВАТБАНК» підтвердило, що на ім`я відповідачки емітовано карту № НОМЕР_1 , на яку 18 жовтня 2025 року зараховано кошти в сумі 7000,00 грн, що підтверджується листом АТ КБ`ПРИВАТБАНК» від 08.04.2026 року №20.1.0.0.0/7-260401/115341-БТ та випискою про рух коштів по картковому рахунку за 18.10.2025 рік.
17.01.2026 року відповідно до п. 6.13., 6.13.1 кредитного договору позивач скерував відповідачці на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 вимогу про повернення кредиту,строк виплати якого ще не настав, статус повідомлення - Message is sent, що підтверджується копіями вимоги від 17.01.2026 року та довідки про ідентифікацію.

Заборгованість за кредитним договором, яка розрахована кредитором до сплати, станом на 24 лютого 2026 року становить 28259,00 грн, з яких за тілом кредиту - 7000,00 грн; за процентами - 6051,50 грн, за комісією - 1207,50 грн та за неустойкою - 14000 грн. Проценти нараховані з 18.10.2025 року до 16.01.2026 року ( включно) за процентною ставкою 0,95% в день. Неустойка нарахована з 17.11.2025 року до 26.12.2025 року ( включно).
Жодних погашень відповідачка не здійснювала.

Копіями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягу із державного реєстру фінансових установ, витягу з електронного реєстру ліцензій на здійснення валютних операцій та осіб, яким видано ліцензії на здійснення валютних операцій підтверджується, що кредитор є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, основним видом діяльності якої є кредитування і має право на послугу з переказу коштів без відкриття рахунку.

Із встановлених обставин вбачається, що спір виник щодо заборгованості, яка утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі споживчого кредиту, що врегульовано статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) із врахуванням Закону України »Про споживче кредитування» та Закону України »Про електронну комерцію».
Сторони підписали договір за допомогою електронних підписів, що відповідає положенням та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК. Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України. 
Відповідачка отримала кредит в строки та в розмірі, обумовленими в кредитному договорі ( стовпчик 1 таблиці та п. 2.2.1.). 
Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки не виконання зобов`язання передбачені статтями 525, 526, 530 , 610, 611 ЦК.
У порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази в частині, що підтверджують існування зобов`язальних правовідносин між сторонами та неналежну поведінку відповідача суд визнає належними і допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують існування договірних правовідносин між сторонами та неналежну поведінку відповідача. 
Однак надані позивачем докази не підтверджують заявлену до стягнення суму заборгованості.
Визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань Вказану позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 462/5025/20 (провадження № № 61-11608св22), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК.
Суд погоджується із розрахованою сумую заборгованості по тілу кредиту та процентах, нарахованих до 16.01.2026 року включно. Позивач застосував право на дострокове повернення кредиту відповідно до п. 6.13., 6.13.1 кредитного договору та нарахував проценти в межах строку, який настав після застосування права на дострокове повернення кредиту. Сума нараховані проценти відповідає умовам кредитного договору - 7000,00 грн ( сума кредиту) Х 0,95% ( процентна ставка)/100% х 91 день = 6051, 50 грн.
Суд погоджується із розрахованою сумою комісії за надання кредиту.
В п. 2.3.1. кредитного договору до загальних витрат ( денної процентної ставки) включено комісію, пов`язану з наданням кредиту, в розмірі 1207,50 грн. 
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право фінансових установ встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом (ч.6 ст. 12 Закону України`Про споживче кредитування).
Згідно послідовності дій при укладення кредитного договору позивач вчиняв дії щодо підготовки та оброблення документів, а тому позивач має право на отримання комісії з позичальника за ініціювання кредиту. Подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду по справі № 756/6038/20 від 12 квітня 2022 року. А тому вимоги в частині стягнення несплаченої комісії за видачу кредиту в розмірі 1207,50 грн є підставними та підлягають до задоволення.
Суд не погоджується, що позивач має право стягувати неустойку з таких підстав.
Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 року розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту:
" У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) ".
Цим же законом розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 1, ст. 2 із наступними змінами) доповнити пунктом 6-1 такого змісту:
"У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону".
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем".
В подальшому Законом № 3498-IX від 22.11.2023 року пункт 6 Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" викладено в такій редакції:
"У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем".
Цим же Законом п. 6-1 був виключений.
Тобто, Законом № 3498-IX від 22.11.2023 року змінено обов`язок кредитодавця щодо списання неустойки в залежності від дати укладення договору про споживчий кредит. Для договорів, укладених після 24.01.2024 року, списання неустойки не передбачено.
Водночас п. 18 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у зв`язку з прийняттям Законом № 3498-IX від 22.11.2023 змін не зазнав. Обов`язок кредитодавця списати неустойку у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування і надалі не залежить від дати укладення кредитного договору.
Питання пріоритетності застосування норм ЦК України Велика Палата Верховного Суду детально розглянула у справі № 334/3161/17 ( п. 14-19 постанови від 22 червня 2021 року). 
А тому суд вважає, що до неустойки ( штрафу, пені) за кредитним договором, датою укладення якого є 18.10.2025 року, застосуванню підлягає п. 18 "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України. Отже, неустойка в розмірі 14000,00 грн підлягала списаню кредитодавцем.
Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у розмірі 14 259,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 7000,00 грн; за процентами - 6051,50 грн, за комісією - 1207,50 грн. 
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив 2 662,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією від 26 березня 2026 року.
Крім цього, представник позивача просив суд стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 4500,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представник позивача надав копії договору про надання правничої допомоги №20-08/25 від 20.08.2025 року, витягу з акта приймання передачі справ на надання правничої допомоги, витягу з акта №3-МК від 23.01.2026 року приймання-передачі наданої правничої допомоги та підтвердження оплати правничої допомоги, прлатіжної інструкції № 8b8b2e від 24.02.2026 року. Відповідачка не подавала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Здійснивши аналіз та оцінку наданих доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у справі, суд виснує про доведеність факту надання позивачеві професійної правничої допомоги на суму 4500,00 грн.
Позовні вимоги задоволені частково в розмірі 14 259,00 грн, що становить 50,46 % від заявленого розміру (14 259,00 грн/28259б00 грн Х 100%), а тому судовий збір та витрати на правову допомогу потрібно покласти на відповідача у пропорційному розмірі: 1343, 45 грн - судовий збір та 2270,70 грн - витрати на правничу допомогу. 
Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" заборгованість за договором кредитної лінії (надійний) № 6713148 від 18.10.2025 року у розмірі 14 259 грн 00 коп (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень 00 копійок), з яких заборгованість за кредитом - 7000,00 грн, за процентами - 6051,50 грн та за комісією - 1207,50 грн.
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" судові витрати, що становлять 1343 грн. 45 коп. (одну тисячу триста сорок три гривні 45 копійок) судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" судові витрати, що становлять 2270грн. 70 коп. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 70 копійок) - витрати на правничу допомогу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено та підписано 13 травня 2026 року.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДР 39861924, місцезнаходження: м. Київ, площа Арсенальна, будинок 15.
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя С.М. Івасенко