ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
22.04.2026	Справа № 910/1327/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/1327/26
за позовом Київської міської ради (Україна, 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код: 22883141)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісокар девелопмент" (Україна, 03035, м. Київ, вул. Липківського Василя Митрополита, буд. 15, кв. 137; ідентифікаційний код: 45164705)
про усунення перешкод у володінні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом зобов`язання знести самочинне будівництво

Представники учасників справи: 
від позивача: Лейтар А.Г., самопредставництво;
від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київська міська рада (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісокар девелопмент" (далі - відповідач), у якій просить суд усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у володінні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 8000000000:62:036:0007, яка знаходиться за адресою: місто Київ, Деснянський район, вул. Кухаря Академіка, 6-Б, шляхом зобов`язання відповідача знести об`єкт самочинного будівництва, право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Матвієнко М.Г. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.02.2024 індексний номер: 365463823, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2812311180000.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2026 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1327/26, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.03.2026.
У підготовче засідання 11.03.2026 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання відповідач був повідомлений належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.
У підготовчому засіданні 11.03.2026 судом було оголошено перерву до 01.04.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2026, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, відповідача було повідомлено про те, що підготовче засідання у справі № 910/1327/26 призначено на 01.04.2026.
У підготовче засідання 01.04.2026 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання відповідач був повідомлений належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.
У підготовчому засіданні 01.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.04.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2026, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, відповідача було повідомлено про те, що судове засідання у справі № 910/1327/26 призначено на 22.04.2026.
У судове засідання 22.04.2026 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.
Представник позивача надала суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала.
У судовому засіданні 22.04.2026 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

18.09.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Тоскор" видано довідку №18/09/23-05, в якій вказано, що комплекс будівель, а саме: нежитлова будівля літ. А, загальною площею 201,0 кв.м; будівля охорони літ. Б, загальною площею 79,9 кв.м, які знаходяться за адресою: вул. Кухаря Академіка, буд. №6-Б в Деснянському районі міста Києва , побудовано в 1991 році. 
19.09.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Тоскор" виготовлено технічний паспорт реєстраційний номер ТІ01:5136-6740-5716-0372, інвентаризаційна справа 19/09-03, на комплекс будівель, а саме: нежитлова будівля літ. А, загальною площею 201,0 кв.м; будівля охорони літ. Б, загальною площею 79,9 кв.м, які знаходяться за адресою: вул. Кухаря Академіка, буд. №6-Б в Деснянському районі міста Києва, на замовлення ОСОБА_1 .
10.10.2023 приватним нотаріусом Петрицькою Альоною Павлівною зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на комплекс будівель, а саме: нежитлова будівля літ. А, загальною площею 201,0 кв.м; будівля охорони літ. Б, загальною площею 79,9 кв.м, які знаходяться за адресою: вул. Кухаря Академіка, буд. №6-Б в Деснянському районі міста Києва , на підставі таких документів: довідка № 18/09/23-05 від 18.09.2023, видана Товариством з обмеженою відповідальністю "Тоскор"; технічний паспорт №ТІ01:5136-6740-5716-0372, видавник ЄДЕССБ. Факт здійснення державної реєстрації підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2812311180000.
16.01.2024 Рішенням №1 одноосібного засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісокар девелопмент" вирішено створити юридичну особу та передати до статутного капіталу вклад у негрошовій формі, а саме комплекс будівель, що знаходяться за адресою: вул. Кухаря Академіка, буд. №6-Б в Деснянському районі міста Києва (нежитлова будівля літ. А, загальною площею 201,0 кв.м; будівля охорони літ. Б, загальною площею 79,9 кв.м).
06.02.2024 приватним нотаріусом Матвієнко Мариною Григорівною зареєстровано право приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісокар девелопмент" на комплекс будівель, а саме: нежитлова будівля літ. А, загальною площею 201,0 кв.м; будівля охорони літ. Б, загальною площею 79,9 кв.м, які знаходяться за адресою: вул. Кухаря Академіка, буд. №6-Б в Деснянському районі міста Києва, на підставі Акту приймання-передачі нерухомого майна серія та номер: 62,63, від 06.02.2024, підписаного ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лісокар девелопмент". Факт здійснення державної реєстрації підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2812311180000.
Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом від 06.01.2026 №057-128 повідомив, що відповідно до Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 241/2463, розглянуто клопотання Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово транспортних споруд м. Києва" від 23.12.2025 № 637970115 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:62:036:0007) площею 0,6646 га у постійне користування для розміщення та експлуатації багаторівневого паркінгу, додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій на вул. Гетьмана Павла Полуботка, 50 (вул. Академіка Кухаря, 6, 6-а, 6-б, 6-г) у Деснянському районі міста Києва. При розгляді вищезазначеного клопотання виникло питання правомірності реєстрації об`єктів нерухомого майна на вищевказаній земельній ділянці, а саме на комплекс будівель (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2812311180000), який складається з нежитлової будівлі (літера А) загальною площею 201,0 кв.м, та будівля охорони (літера Б) загальною площею 79,9 кв.м, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Академіка Кухаря, 6-б, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Лісокар девелопмент".
В листі також зазначено, що відповідно до рішення Київської міської ради від 28.12.2004 № 1104/2514 земельна ділянка площею 0,6646 га на вул. Попудренка, 50 (вул. Мурманській, 6, 6-а, 6-б, 6-г) у Деснянському районі м. Києва (кадастровий номер 8000000000:62:036:0007) передана Закритому акціонерному товариству "Квадрат-Україна" у довгострокову оренду на 15 років для будівництва, експлуатації та обслуговування торгово-офісно-розважального комплексу з багатоповерховим паркінгом, у зв`язку з чим сторонами укладено Договір оренди земельних ділянок від 07.10.2005 № 62-6-00267.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2014 у справі № 910/3614/14 за позовом першого заступника прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ПАТ "Квадрат-Україна" розірвано Договір оренди земельних ділянок від 07.10.2005 № 62-6-00267, у тому числі ділянки площею 0,6646 га (кадастровий номер 8000000000:62:036:0007).
Рішенням Київської міської ради від 08.09.2022 №5430/5471 перейменовано вулицю Попудренка в Деснянському та Дніпровському районах міста Києва на вулицю Гетьмана Павла Полуботка. 
Рішенням Київської міської ради від 08.09.2022 № 5416/5457 перейменовано вулицю Мурманську в Деснянському районі міста Києва на вул. Академіка Кухаря. 
Надалі Київська міська рада не приймала рішення про передачу (надання) у власність чи користування земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:62:036:0007) будь-якій фізичній чи юридичній особі для містобудівної діяльності за вказаною адресою.
Відповідно до листа Комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 16.01.2026 № 062/14-1234 за даними реєстрових книг Комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Академіка Кухаря, 6-б за фізичними чи юридичними особами не проводилась, інвентаризаційна справа не формувалася.
Відповідно до листа Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16.01.2026 № 073-199, до Департаменту не надходили документи, визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, щодо об`єкта будівництва за адресою: вул. Академіка Кухаря, 6-б у Деснянському районі міста Києва (кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:62:036:0007). Департамент не видавав, не реєстрував документів, що дають право на виконання підготовчих / будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом зазначеного вище об`єкта.
Відповідно до листа Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16.01.2026 № 055-797, згідно з даними електронної бази документообігу Департаменту, даними Міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності "Містобудівний кадастр м. Києва" містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва за адресою: вул. Академіка Кухаря, 6-б у Деснянському районі міста Києва (кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:62:036:0007) не надавались.
У Реєстрі адрес у місті Києві відсутні відомості про документи щодо присвоєння адреси будь-яким об`єктам нерухомого майна в межах земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:036:0007, зокрема вул. Академіка Кухаря, 6-б у Деснянському районі м. Києва.
Відповідно до листа Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 15.01.2026 № 062/06-13-290 нерухоме майно - нежитлові приміщення за адресами, зокрема вул. Академіка Кухаря, 6-б у Деснянському районі м. Києва не належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Інформація щодо належності цього майна до комунальної власності у минулому відсутня. Приватизація об`єктів нерухомості за вказаними адресами Департаментом не здійснювалась.
Позивач зазначає, що ним жодні рішення про передачу земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:036:0007 за адресою: вул. Академіка Кухаря, 6-б у Деснянському районі м. Києва у власність чи користування фізичним та/або юридичним особам не приймались.
З огляду на порушення відповідачем інтересів територіальної громади міста Києва, а саме створення перешкод територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить усунути перешкоди територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у володінні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 8000000000:62:036:0007, яка знаходиться за адресою: місто Київ, Деснянський район, вул. Кухаря Академіка, 6-Б, шляхом зобов`язання відповідача знести об`єкт самочинного будівництва, право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Матвієнко М.Г. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.02.2024 індексний номер: 365463823, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2812311180000.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.
За доводами позивача, об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель, а саме: нежитлова будівля літ. А, загальною площею 201,0 кв.м; будівля охорони літ. Б, загальною площею 79,9 кв.м по вул. Кухаря Академіка, буд. №6-Б в Деснянському районі міста Києва є самочинним будівництвом, а тому підлягає знесенню на підставі статті 376 Цивільного кодексу України.
Згідно із частиною першою статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Отже, правовий режим самочинного будівництва врегульовано статтею 376 Цивільного кодексу України. Норми зазначеної статті є правовим регулятором відносин, які виникають у зв`язку із здійсненням самочинного будівництва.
Стаття 376 Цивільного кодексу України розміщена у главі 27 "Право власності на землю (земельну ділянку)", тобто правовий режим самочинного будівництва пов`язаний з питаннями права власності на землю.
З огляду на викладене, самочинне будівництво нерухомого майна особою, яка не є власником земельної ділянки, слід розглядати як порушення прав власника відповідної земельної ділянки.
Права власника земельної ділянки порушуються в результаті факту самочинного будівництва, а не державної реєстрації права власності на самочинно побудоване майно. Державна реєстрація права власності на самочинно побудовану будівлю, споруду поза встановленим статтею 376 Цивільного кодексу України порядком за особою, яка таке будівництво здійснила, лише додає до вже існуючих фактичних обмежень (які з`явились безпосередньо з факту самочинного будівництва) власника земельної ділянки в реалізації свого права власності додаткові юридичні обмеження.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі №916/1174/22.
Знаходження на земельній ділянці одного власника об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) іншого власника істотно обмежує права власника землі, при цьому таке обмеження є безстроковим. Так, власник землі в цьому разі не може використовувати її ані для власної забудови, ані іншим чином і не може здати цю землю в оренду будь-кому, окрім власника будівлі чи споруди. Тому державна реєстрація будівлі, споруди на чужій земельній ділянці є фактично і реєстрацією обмеження права власника землі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18.
Отже, самочинне будівництво нерухомого майна особою, яка не є власником земельної ділянки, слід розглядати як порушення прав власника відповідної земельної ділянки.
Разом із цим, сам по собі факт державної реєстрації права власності на самочинно побудовану будівлю, споруду не слід розглядати як окреме відносно факту самочинного будівництва порушення прав власника земельної ділянки.
Здійснення самочинного будівництва порушує права власника земельної ділянки, у тому числі у разі відсутності державної реєстрації права власності на самочинно побудоване нерухоме майно за відповідною особою. Факт самочинного будівництва змушує власника земельної ділянки діяти з урахуванням того, що на відповідній земельній ділянці наявні певні об`єкти нерухомості - що обмежує можливості як користування, так і розпорядження земельною ділянкою.
Права власника земельної ділянки порушуються в результаті факту самочинного будівництва, а не державної реєстрації права власності на самочинно побудоване майно. Державна реєстрація права власності на самочинно побудовану будівлю, споруду поза встановленим статтею 376 Цивільного кодексу України порядком за особою, яка таке будівництво здійснила, лише додає до вже існуючих фактичних обмежень (які з`явились безпосередньо з факту самочинного будівництва) власника земельної ділянки в реалізації свого права власності додаткові юридичні обмеження. 
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22.
Також у постановах від 18.02.2019 у справі № 308/5988/17-ц, від 20.03.2019 у справі 202/3520/16-ц Верховного Суду зазначено, що наявність хоча б однієї із трьох вказаних у частині першій статті 376 Цивільного кодексу України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.
Статтею 331 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованості активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" загальними засадами державної реєстрації прав є, серед іншого, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, за умови якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення (зокрема, реєстрація права власності на нерухоме майно в Бюро технічної інвентаризації).
Державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації (п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
Однак, відповідно до листа КП КМР "КМ БТІ" від 16.01.2026 № 062/14-1234 за даними реєстрових книг Комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Академіка Кухаря, 6-б не проводилась.
Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться у документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведено реєстраційні дії (ч. 2 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
Пунктом 4 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що одним з етапів проведення державної реєстрації прав є перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.
Частиною першою статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншим нормативно-правовими актами.
Первинна реєстрація права власності ОСОБА_1 на комплекс будівель, а саме: нежитлову будівлю літ. А, загальною площею 201,0 кв.м; будівлю охорони літ. Б, загальною площею 79,9 кв.м, здійснена на підставі довідки № 18/09/23-05 від 18.09.2023, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Тоскор", та технічного паспорту №ТІ01:5136-6740-5716-0372.
Відповідно до зазначеної довідки спірний об`єкт нерухомого майна побудовано у 1991 році.
Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", іншими законами України та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127 (далі - Порядок №1127).
Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про такий об`єкт в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва.
У разі коли документ, що посвідчує набуття права власності або інших речових прав, похідних від права власності, реєстрацію яких було проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, втрачено, пошкоджено чи зіпсовано, державна реєстрація такого права власності або іншого речового права, похідного від права власності, може бути проведена за бажанням заявника на підставі відомостей Державного земельного кадастру чи відповідно на підставі відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру, або у разі коли відповідна реєстрація проводилася виключно на паперових носіях інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи), ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації, - на підставі відомостей таких носіїв інформації.
Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому п. 53 Порядку №1127, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованого права власності або інших речових прав, похідних від права власності, на підставі відповідних документів у Державному земельному кадастрі чи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а у разі коли відповідна реєстрація проводилася виключно на паперових носіях інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи), ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації, - на таких носіях інформації, з обов`язковим зазначенням у Державному реєстрі прав відомостей про втрату, пошкодження чи зіпсування відповідного документа.
Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:
1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом міської ради або відповідною архівною установою;
2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав (ст. 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначений об`єкт документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.
Частиною першою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр).
При цьому, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру з Єдиним державним реєстром судових рішень (п. 1, 2, 4 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
У державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до Закону; подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом, або не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження (п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
Державна реєстрація права власності проводиться на підставі, зокрема, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката (п. 6 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
Крім того, державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про технічні характеристики такого закінченого будівництвом об`єкта, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння адреси (крім випадку проведення реконструкції об`єкта, що не має наслідком його поділ, виділ частки або об`єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. А отже, на момент проведення державної реєстрації права власності заявнику потрібно надати державному реєстратору: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, довідку про присвоєння адреси та інформацію прийняття його в експлуатацію.
В матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували належність відповідачу спірного об`єкта нерухомого майна, оскільки технічний паспорт не є документом, що посвідчує право власності на нерухоме майно.
Так, технічний паспорт - це документ, що складається з текстових та графічних матеріалів, які містять інформацію про склад, фактичну площу, об`єм, технічний стан об`єкта нерухомого майна, виготовлених на підставі матеріалів технічної інвентаризації за результатами технічної інвентаризації на дату її проведення (п. 2 Порядку проведення технічної інвентаризації, затверджений постановою КМУ № 488 від 12.05.2023).
Технічний паспорт не є правовстановлюючим документом на об`єкт нерухомого майна, що засвідчує право власності, а є документом, який містить відомості про технічні характеристики та якості об`єкту нерухомого майна, тобто описує об`єкт.
Для проведення технічної інвентаризації об`єкту замовник ( ОСОБА_1 ) мав забезпечити надання, зокрема, документів (в електронній формі), якщо їх немає у Реєстрі будівельної діяльності, які характеризують об`єкт нерухомого майна та земельну ділянку (у разі їх наявності у замовника), а саме: документи про присвоєння адреси; документи про зміну функціонального призначення об`єкта; документи про прийняття об`єкта в експлуатацію; інформація про рік будівництва; результати експертиз, висновки; наявна проектна документація, будівельний паспорт, містобудівні умови та обмеження тощо (п. 14 Порядку проведення технічної інвентаризації).
Згідно з інформацією Департаменту містобудування та архітектури КМДА, у Реєстрі адрес у місті Києві відсутні відомості про документи щодо присвоєння адреси будь-яким об`єктам нерухомого майна в межах земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:036:0007, зокрема вул. Академіка Кухаря, 6-б у Деснянському районі м. Києва.
Порядок нумерації будинків був врегульований Правилами виготовлення і розміщення вказівних знаків на будинках у м. Києві, затверджених рішенням Виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 10.06.1970 №999. Згідно з п. 24 номер будинку надається за рішенням виконкому райради після затвердження акта прийомки будинку в експлуатацію; нумерація будинків, розташованих на вулицях радіального напряму, повинна проводитись у напрямі від центру міста до периферії; нумерація будинків, які розташовані на вулицях кільцевого напряму, - за годинниковою стрілкою, при орієнтації від центру міста; в районах міста з забудовою в глибину кварталу нумеруються будинки, які виходять на вулицю; будинкам, розташованим в глибині забудови за будинками, які виходять на вулицю, надається номер будинку, за яким вони розташовані, з додатком літерного індексу (а, б, в). Номери наріжних будинків пишуться через дріб: в чисельнику - номер по магістральній вулиці, в знаменнику - по другій вулиці. Коли наріжний будинок виходить лише торцевою стіною на другорозрядну вулицю, то йому по цій вулиці номер не надається.
Відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 р. № 559 "Про містобудівний кадастр", з метою впорядкування присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості у місті Києві та створення єдиного реєстру адрес, в межах функцій органу місцевого самоврядування Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20.06.2011 № 1094 затверджено Тимчасовий порядок присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості у місті Києві.
Присвоєння поштових адрес багатоквартирним житловим будинкам, домоволодінням, жилим будинкам садибного типу, індивідуальним дачним та садовим будинкам, гаражним, садовим, дачним кооперативам (товариствам) здійснюється шляхом видання розпорядження відповідної районної в місті Києві державної адміністрації. Заявники подають клопотання в режимі єдиного вікна до дозвільного центру відповідної районної в місті Києві державної адміністрації. Районна в місті Києві державна адміністрація розглядає заяви про присвоєння поштової адреси багатоквартирним житловим будинкам, домоволодінням, жилим будинкам садибного типу, індивідуальним дачним та садовим будинкам, гаражним, садовим, дачним кооперативам (товариствам) за винятком випадків, передбачених п. 2.8 цього Порядку, та протягом 2 робочих днів направляє запит до БТІ та Головного управління земельних ресурсів (пункти 2.4, 2.6 розділу 2 Тимчасового порядку присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості у місті Києві). Порядок присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості у місті Києві встановлений Положенням про реєстр адрес у місті Києві (далі - Положення № 337/9394), затвердженим рішенням Київської міської ради від 22.05.2013 №337/9394.
Згідно з п. 4.3 Положення № 337/9394 поштові адреси присвоюються об`єктам нерухомості, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.
Відповідно до пункту 4.4. Положення № 337/9394 поштові адреси не присвоюються спорудам, які встановлені тимчасово без улаштування фундаменту, в тому числі пересувним та тимчасовим спорудам торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, малим архітектурним формам, а також об`єктам незавершеного капітального будівництва (крім присвоєння будівельної адреси об`єктам нового будівництва в установленому порядку) та приміщенням службового, допоміжного і технічного призначення, розташованим у житлових та нежитлових будинках, інженерним мережам.
Водночас, згідно з частинами другою, третьою та п`ятою статті 26-3 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи. Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.
Також, адреса (крім реквізиту, визначеного пунктом 10 частини четвертої цієї статті) присвоюється, змінюється, коригується, анулюється виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради; місцевою державною адміністрацією - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку не поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради, а також у разі неприйняття органом з присвоєння адреси рішення про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адреси у строк, визначений цією статтею. У містах з районним поділом за рішенням міських рад повноваження щодо присвоєння, зміни, коригування, анулювання адрес можуть делегуватися виконавчим органам районних в місті рад. За рішенням Київської міської ради повноваження щодо присвоєння, зміни, коригування, анулювання адрес можуть делегуватися органам, визначеним частиною другою статті 11 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ".
Отже, питання присвоєння поштової адреси завжди відносилось до повноважень виконавчого органу місцевого самоврядування.
Однак, як встановлено судом, у Департаменту містобудування та архітектури (Київської міської державної адміністрації) відсутні відомості про документи щодо присвоєння адреси об`єктам нерухомого майна.
Відтак, враховуючи 1) відсутність у ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на комплекс будівель, а саме: нежитлову будівлю літ. А, загальною площею 201,0 кв.м; будівлю охорони літ. Б, загальною площею 79,9 кв.м; 2) відсутність відомостей про закріплений особовий рахунок в погосподарській книзі для проведення державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року; 3) інформацію КП КМР "КМ БТІ" про відсутність реєстрації права власності на комплекс будівель, а саме: нежитлова будівля літ. А, загальною площею 201,0 кв.м; будівля охорони літ. Б, загальною площею 79,9 кв.м, відсутні підстави для реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 .
Таким чином, реєстрацію права власності на майно за ОСОБА_1 здійснено з порушенням закону та надання державним органам документів, які не відповідають вимогам законодавства з метою введення держави в оману задля реєстрації права власності на нерухоме майно. Вказане не може свідчити про правомірне набуття права власності на майно, у зв`язку з чим неправомірною є й передача такого майна до статутного капіталу відповідача.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила таке будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та приписів частини 2 статті 376 Цивільного кодексу України не змінює правового режиму такого будівництва як самочинного з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті (постанови від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13; від 23.06.2020 у справі № 680/214/16-ц; від 20.07.2022 у справі № 923/196/20).
Судом встановлено, що Київська міська рада не приймала жодних рішень про надання в користування ОСОБА_1 чи іншим фізичним/юридичним особам земельної ділянки за адресою: вул. Академіка Кухаря, 6-б у Деснянському районі міста Києва (кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:62:036:0007). Відтак комплекс будівель, а саме нежитлова будівля літ. А, загальною площею 201,0 кв.м та будівля охорони літ. Б, загальною площею 79,9 кв.м є самочинним будівництвом.
Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України).
Згідно із частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина 1 статті 373 Цивільного кодексу України). Елементом особливої правової охорони землі є норма частини другої статті 14 Конституції України про те, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону; право власності на землю гарантується Конституцією України (частина 2 статті 373 Цивільного кодексу України).
Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (частина 4 статті 373 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.
Разом з тим, згідно з частиною 3 статті 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч. 4 ст. 376 Цивільного кодексу України).
В силу вимог ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України в спірних земельних правовідносинах у співвідношенні із загальним законом (ч. 4 ст. 376 Цивільного кодексу України) спеціальним законом є Земельний кодекс України, імперативна норма частини 2 статті 212 якого підлягає пріоритетному застосуванню до спірних правовідносин, пов`язаних із встановленням суб`єктного складу осіб, зобов`язаних повернути власнику землі самовільно зайняті земельні ділянки, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, а в іншій частині, не врегульованій Земельним кодексом України, можуть застосовуватися норми Цивільного кодексу України, зокрема, статті 376.
На відміну від положень ч. 4 ст. 376 Цивільного кодексу України, які обмежують коло осіб, зобов`язаних знести об`єкт самочинного будівництва, їх забудовником (колишнім або теперішнім), норма ч. 2 ст. 212 Земельного кодексу України суттєво розширює суб`єктний склад зобов`язаних осіб за рахунок громадян і юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки, та до яких вочевидь можна віднести осіб, які придбали об`єкт самочинного будівництва в забудовника та зареєстрували право власності на такий об`єкт.
Схожий за змістом висновок щодо пріоритетного застосування до подібних правовідносин (в частині вирішення питання обрання ефективного способу захисту прав позивача) положень частини 2 статті 212 Земельного кодексу України як спеціальної норми права викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.10.2023 у справі № 915/1416/21.
Отже, саме особа, яка використовувала земельну ділянку з порушенням прав іншої (власника земельної ділянки), повинна привести земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд за власний кошт.
Оскільки внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 , а згодом і відповідача за ними зареєстровано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці, яка належить Київській міській раді, такі дії спрямовані на незаконне заволодіння земельною ділянкою територіальної громади міста Києва.
Статтею 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З огляду на викладене, територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, як власник земельної ділянки має право вимагати від відповідача усунення перешкод у володінні та розпорядженні своєю земельною ділянкою.
Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для зобов`язання відповідача усунути перешкоди територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у володінні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 8000000000:62:036:0007, шляхом знесення самочинного будівництва.
Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради (Україна, 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код: 22883141) у володінні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 8000000000:62:036:0007, що знаходиться за адресою: місто Київ, Деснянський район, вул. Кухаря Академіка, 6-Б, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісокар девелопмент" (Україна, 03035, м. Київ, вул. Липківського Василя Митрополита, буд. 15, кв. 137; ідентифікаційний код: 45164705) знести об`єкт самочинного будівництва - комплекс будівель загальною площею 201 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кухаря Академіка, будинок 6-Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2812311180000, право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвієнко М.Г. 06.02.2024 за номером 53665946.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісокар девелопмент" (Україна, 03035, м. Київ, вул. Липківського Василя Митрополита, буд. 15, кв. 137; ідентифікаційний код: 45164705) на користь Київської міської ради (Україна, 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код: 22883141) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 993 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто три) грн 60 коп. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.05.2026.

Суддя О.В. Нечай