04.05.26 363/260/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі
головуючого судді        Олійник С.В., 
секретаря        Захарової Н.В., 
розглянувши адміністративну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Вишгородської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

16 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Вишгородської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що біля нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, комунальним підприємством КП «Вишгородтепломережа» було проведено ремонтні роботи труб тепломережі, які супроводжувалися розриттям ґрунту та пошкодженням бетонного покриття.
Після виконання зазначених робіт дощові води почали проникати до підвального приміщення позивача, а звідти - до підвального приміщення суміжного об`єкта, що, за твердженням ОСОБА_2 , йому належить. Позивач, встановивши можливе джерело потрапляння води, вжив заходів для усунення основної причини її проникнення до власного підвалу. Водночас сусід вказав на іншу можливу причину підтоплення - проникнення води з-під воріт позивача. З метою запобігання потраплянню дощових вод у зазначену зону виникла необхідність відведення поверхневих вод у напрямку, віддаленому від вхідної групи позивача. Разом із тим позивачем встановлено, що дощові води потрапляють на його земельну ділянку з боку суміжної території, яка має вищий рельєф. Вода стікає із заасфальтованої ділянки, що належить ОСОБА_2 . Позивач звертався до ОСОБА_2 з проханням під час проведення асфальтування передбачити облаштування водовідвідної канави вздовж захисної балки з метою відведення води від входу до приміщення, однак зазначене прохання було проігноровано. У зв`язку з цим позивач самостійно облаштував водовідвідну канаву на своїй території шириною 12 см. Таким чином, фактично саме позивач зазнавав негативного впливу від стікання поверхневих вод із суміжної ділянки, а не навпаки.
Незважаючи на це, наступного дня працівниками поліції щодо позивача було складено адміністративний протокол, який він підписав, оскільки під час облаштування канави довжиною до 2 м, шириною 12 см та глибиною 5 см було частково порушено покриття земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності Вишгородської міської ради. Позивачу не було повідомлено дату розгляду справи адміністративною комісією. Про накладення штрафу у розмірі 850 грн він дізнався лише під час телефонної розмови, при цьому жодних офіційних процесуальних документів йому вручено не було. 12 січня 2026 року у мобільному застосунку «Дія» позивач виявив інформацію про накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 2 076 грн. З огляду на викладене, позивач вважає зазначене адміністративне стягнення необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.
Процесуальні дії.
26 січня 2026 року ухвалою суду провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено строк для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав на подачу заяв по суті справи.
04 лютого 2026 року від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху.
03 березня 2026 року на адресу суду від позивача надійшла оновлена позовна заява, в якій визначено належним відповідачем - Вишгородську міську раду.
16 березня 2026 року від позивача на адресу суду надійшла заява про витребування матеріалів.
16 березня 2026 року ухвалою суду витребувано у Адміністративної комісії Вишгородської міської ради Київської області матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, відповідно до постанови № 80 від 29 жовтня 2025 року.
06 квітня 2026 року на адресу суду від представника відповідача надійшли витребувані матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 .
Позиції учасників справи.
Позивач в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. 
Представник відповідача до суду не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, в клопотання про залишення позову без руху посилалась на те, що у позові не зазначено обов`язкових відомостей про відповідача, передбачених ч. ч. 5, 6 ст. 160 КАС України, а саме: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника. Крім того, зі змісту позовної вбачається, що позов подано до відповідача - Вишгородської міської ради (уповноважена особа Руслан Лушпей). Разом з тим, головною посадовою особою Вишгородської міської ради є міський голова Момот О.В. Зазначення Р. Лушпея, як уповноваженої особи, є помилковим, оскільки він не є керівником установи (міським головою), який має право діяти від імені ради, а також не наділений повноваженнями представляти міську раду у суді. Зі змісту позовної заяви вбачається, що заявлені вимоги фактично пред`явлені до Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області, а не до Вишгородської міської ради, оскільки позивач просить суд закрити виконавче провадження №79944970. Обставини, на які посилається позивач та спосіб захисту не пов`язані з реалізацією повноважень Вишгородської міської ради як суб`єкта владних повноважень. Суд не наділений повноваженнями самостійно визначати належного відповідача, змінювати його або виправляти зміст позовних вимог замість позивача. Крім того, згідно інформації, яка міститься в електронному суді, станом на момент подання цього клопотання - 04.02.2026 року, позивачем подано позовну заяву в редакції від 16.01.2026 року із вхідним номером 1168. Інших позовних вимог зі зміненою редакцією, зміненими позовними вимогами ОСОБА_1 до суду не подавав. Таким чином, позов подано до неналежного відповідача, що унеможливлює його розгляд по суті, з огляду на викладене, просять позовну заяву залишити без руху.
Фактичні обставини справи, які встановлені судом.
23 вересня 2025 року Вишгородським РУП ГУНП у Київській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №852365 щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП. Зі змісту протоколу вбачається, що 17 вересня 2025 року о 12:00 годині ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 пошкодив асфальтобетонне покриття вулиці, чим порушив п. 5.1.9 Правил благоустрою. 
Матеріали справи про адміністративне правопорушення також містять рапорт працівників поліції про виявлення пошкоджень асфальтобетонного покриття за адресою: АДРЕСА_1; фотоматеріали відповідних пошкоджень; скаргу-клопотання ОСОБА_1 на ім`я Вишгородського міського голови; а також доповідну записку відповідального секретаря адміністративної комісії Р. Лушпея на ім`я Вишгородського міського голови щодо обставин виявлення правопорушення, порядку розгляду справи та визначення адміністративного стягнення.
Із зазначеної доповідної записки вбачається, що 22 вересня 2025 року о 16:40 год. у ході телефонної розмови ОСОБА_1 не заперечував факт вчинення відповідних дій та повідомив, що земельна ділянка, на якій проводилися роботи, належить йому на праві приватної власності. 21 жовтня 2025 року в ході телефонної розмови ОСОБА_1 повідомлено, що наступне засідання адміністративної комісії відбудеться 22 жовтня 2025 року о 12:00 год., однак останній повідомив про погіршення стану здоров`я, у зв`язку з чим засідання було відкладено на 29 жовтня 2025 року о 12:00 год. У призначений час ОСОБА_1 на засідання не з`явився. У період з 24 вересня 2025 року по 21 жовтня 2025 року будь-яких інших контактів із ОСОБА_1 не здійснювалося, що підтверджується, зокрема, фотознімком журналу вхідних телефонних дзвінків на номер телефону НОМЕР_1 , який підписаний як «ОСОБА_1».
21 жовтня 2025 року на адресу ОСОБА_1 направлено письмове повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, призначений на 29 жовтня 2025 року.
29 жовтня 2025 року у протоколі №34 Виконавчого комітету адміністративної комісії Вишгородської міської ради зафіксовано, що ОСОБА_1 було належним чином запрошено на засідання шляхом направлення повідомлення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта».
Також зазначено, що 21 та 22 жовтня 2025 року з ним проводилися телефонні розмови щодо порядку розгляду справи та дати засідання, однак на засідання він не з`явився.
Того ж дня, 29 жовтня 2025 року, постановою №80 Виконавчого комітету адміністративної комісії Вишгородської міської ради ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850 грн, а також зобов`язано до 30 листопада 2025 року привести асфальтобетонне покриття за адресою: АДРЕСА_1 у попередній стан.
09 січня 2026 року головним державним виконавцем Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчун Т.С. відкрито виконавче провадження №79944970 на підставі постанови адміністративної комісії №80 від 29 жовтня 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1 700 грн.
Застосовані норми права.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, в межах даної справи суду належить здійснити перевірку рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності на предмет відповідності вимогам законності, верховенства права, правам, свободам та законним інтересам осіб, вимогам розумності, добросовісності, безсторонності (неупередженості).
Порядок розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення, які віднесені до компетенції адміністративних комісій при виконавчому комітеті, визначається положеннями КУпАП.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.
При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.
Для забезпечення прийняття законного та обґрунтованого рішення за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення суб`єкт владних повноважень зобов`язаний здійснити підготовку до розгляду справи, в межах якої відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Таким чином, перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення суб`єкт владних повноважень зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було належним чином повідомлено особу, яка притягається до відповідальності, про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Положеннями КУпАП не визначаються випадки, відповідно до яких особа, яка притягається до відповідальності, вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи відносно неї. Разом з тим, суд вважає, що особа, яка притягається до відповідальності, є належним чином повідомленою про розгляд справи, якщо є докази вручення їй повістки або ознайомлення з її змістом за три доби до дня розгляду справи. У такому разі неявка особи, яка притягається до відповідальності, та відсутність від неї клопотань про відкладення призначеного розгляду справи не перешкоджають проведенню розгляду справи.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 31.03.2021 року по справі №676/752/17 закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення. Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури, оскільки в такому випадку особа позбавляється можливості реалізувати свої права бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30 вересня 2019 у справі №591/2794/17, від 06 лютого 2020 року № 05/7145/16-а та від 21 травня 2020 року у справі №286/4145/15-а.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Мотиви і висновки суду. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані сторонами докази у їх сукупності, а також перевіривши доводи позивача та заперечення відповідача, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності став протокол про адміністративне правопорушення від 23.09.2025 року серії ВАД №852365, складений працівниками поліції за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.
На підтвердження обставин, викладених у протоколі, відповідачем надано рапорт працівників поліції, фотоматеріали пошкодженого асфальтобетонного покриття, доповідну записку відповідального секретаря адміністративної комісії, а також інші матеріали справи.
Разом з тим, оцінюючи зазначені докази відповідно до вимог належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до висновку, що вони не підтверджують дотримання відповідачем встановленої законом процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Зокрема, судом встановлено, що позивача не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи адміністративною комісією. В матеріалах справи відсутні належні докази направлення позивачу відповідного повідомлення, зокрема рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення або інших доказів отримання ним такої інформації.
Посилання відповідача на здійснення телефонних повідомлень не можуть бути прийняті судом як належний доказ повідомлення, оскільки такий спосіб інформування не забезпечує фіксації факту належного повідомлення особи та не відповідає вимогам закону.
При цьому суд враховує, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути завчасно та належним чином повідомленою про розгляд справи є однією з ключових процесуальних гарантій, яка забезпечує реалізацію права на захист, у тому числі права брати участь у розгляді справи, надавати пояснення, докази та заперечення.
Досліджені судом матеріали справи, зокрема доповідна записка відповідального секретаря адміністративної комісії, свідчать лише про намагання здійснити телефонний зв`язок із позивачем, що не є належним підтвердженням виконання обов`язку щодо його повідомлення.
Окрім того, суд бере до уваги вік позивача та наявність у нього інвалідності, що обумовлює необхідність особливо ретельного дотримання гарантій його процесуальних прав.
Таким чином, суд доходить висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за відсутності позивача, який не був належним чином повідомлений про розгляд, що є істотним порушенням розгляду справи.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що постанова адміністративної комісії Вишгородської міської ради від 29.10.2025 року №80 є незаконною та підлягає скасуванню.
Суд враховує, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 2, ч. 1 ст. 6 та ч. 1 ст. 9 КАС України адміністративне судочинство спрямоване на ефективний захист прав і свобод особи, здійснюється з дотриманням принципу верховенства права та пропорційності і гарантує кожному право на доступ до правосуддя, у зв`язку з чим застосування надмірного формалізму при оцінці відповідності позовної заяви вимогам процесуального закону є неприпустимим, а наведені представником відповідача недоліки не є такими, що унеможливлюють розгляд справи по суті.
Щодо стягнення судових витрат, то суд зазначає наступне.
Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1, 5, 7 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно ч. 8 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.
Враховуючи наявність у позивача посвідчення серії НОМЕР_2 від 04.07.2012 року щодо 3 групи інвалідності внаслідок війни, позивача звільнено від сплати судового збору.
Отже, з урахуванням того, що позивача звільнено від сплати судового збору, судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 139 КАС України.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд дійшов висновку, що судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як суб`єкта владних повноважень.
У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у встановленому законом розмірі.
Керуючись ч. 3 ст. 243, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Вишгородської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №80 від 29.10.2025 року, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вишгородської міської ради за результатами розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та закрити провадження у справі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідач: Вишгородська міська рада, адреса місцезнаходження: Київська обл., м. Вишгород, пл. Шевченка, 1, код ЄДРПОУ: 04054866.

Суддя        С.В.Олійник