Єдиний унікальний номер 205/1237/26
Номер провадження2/205/2335/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В. 
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Черевко (Римська) Анастасія Вікторівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,- 
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Черевко (Римська) Анастасія Вікторівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся — ОСОБА_3 , про що Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 03.12.2021 року складено актовий запис №3108 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .
Позивач зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася із заявою про прийняття спадщини, оскільки у зв`язку із запровадженням воєнного стану та початком повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України була вимушена залишити місце свого постійного проживання та 08.03.2022 року виїхала за межі України.
Як зазначає позивач, 23.05.2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Черевко (Римської) Анастасії Вікторівни із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 .
Під час оформлення спадкових документів було виявлено помилку у свідоцтві про смерть спадкодавця, а саме неправильне зазначення місця народження померлої: «Україна, Дніпропетровська область, місто Дніпро» замість правильного — «російська федерація, Алтайський край, Родінський район, с. Родіно».
Позивач зазначає, що у зв`язку із необхідністю внесення змін до актового запису про смерть та отримання повторного свідоцтва про смерть, а також з урахуванням обмежень, пов`язаних із припиненням співпраці органів державної реєстрації актів цивільного стану України з відповідними органами російської федерації після початку повномасштабної збройної агресії, процедура усунення вказаних недоліків тривала значний час.
Після отримання повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 29.04.2025 року, позивач повторно звернулася до нотаріуса, однак постановою приватного нотаріуса від 06.03.2026 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю доказів її прийняття у встановлений законом строк.
У зв`язку із викладеним позивач просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 
Позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій письмовій заяві вимоги підтримала та просить задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2  у відкрите судове засіданні не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, враховуючи його письмові пояснення, в яких він зазначає, що житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_3 обіцяла передати у спадок як йому, ОСОБА_2 , так і позивачу, ОСОБА_1 .
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Черевко (Римська) Анастасія Вікторівна, у відкрите судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та винести рішення відповідно до чинного законодавства.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 19.03.2026 року вирішено витребувати у Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Черевко (Римської) Анастасії Вікторівни (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 59-А) належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 01.03.1989 року відділом РАГС Кіровського району м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 , мовою оригіналу — « ОСОБА_4 », народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 01.03.1989 року складено актовий запис №153. Батьками позивача зазначені мовою оригіналу: « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 ».
Судом також встановлено, що 17.08.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міського управління юстиції Запорізької області зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , про що складено актовий запис №372. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_8 ».
Також судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , бабуся позивача, про що Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено актовий запис №3108 та повторно видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .
Згідно із заповітом від 24.10.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М., усе належне ОСОБА_3 майно заповідано її онуці — ОСОБА_1 . На день смерті спадкодавця заповіт не змінений та не скасований.
Матеріалами справи підтверджено, що після смерті спадкодавця позивач у передбачений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Разом із тим судовим розглядом встановлено, що після початку повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України та запровадження воєнного стану позивач була вимушена залишити місце свого постійного проживання та виїхати за межі України.
Крім того, судом встановлено, що під час звернення позивача 23.05.2024 року до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Черевко (Римської) Анастасії Вікторівни із заявою про прийняття спадщини було виявлено помилку у свідоцтві про смерть спадкодавця щодо місця народження померлої, що потребувало внесення відповідних змін до актового запису та отримання повторного свідоцтва про смерть.
Суд враховує, що процедура усунення вказаних недоліків тривала значний час, зокрема у зв`язку із обмеженнями, пов`язаними із припиненням співпраці органів державної реєстрації актів цивільного стану України з відповідними органами російської федерації після початку повномасштабної збройної агресії.
Після отримання повторного свідоцтва про смерть позивач повторно звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав.
Судом також встановлено, що постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Черевко (Римської) Анастасії Вікторівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.03.2026 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю доказів її прийняття у встановлений законом строк.
Враховуючи відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину та неможливість позасудового врегулювання спірних спадкових правовідносин, суд доходить висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За положеннями статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтею 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
Статтею 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом із тим, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 року у справі №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.10.2019 року у справі №766/14595/16, від 30.01.2020 року у справі №487/2375/18 та від 31.01.2020 року у справі №450/1383/18.
У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд повинен досліджувати поважність причин пропуску такого строку. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця у вчиненні відповідних дій.
Судом встановлено, що позивач у передбачений законом строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Разом із тим, суд враховує, що пропуск строку для прийняття спадщини був зумовлений сукупністю об`єктивних обставин, а саме: запровадженням воєнного стану та повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України, вимушеним виїздом позивача за межі України, а також необхідністю усунення помилки в актовому записі про смерть спадкодавця та отримання повторного свідоцтва про смерть, без чого позивач була позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права.
Суд вказує, що саме по собі запровадження воєнного стану на території України не є безумовною та автоматичною підставою для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Разом із тим, у даній справі введення воєнного стану оцінюється судом у сукупності з іншими встановленими обставинами, а саме вимушеним виїздом позивача за межі України, а також необхідністю усунення помилки в актовому записі про смерть спадкодавця та отримання повторного свідоцтва про смерть, що в сукупності створило для позивача об`єктивні та істотні труднощі у своєчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. За таких обставин суд доходить висновку про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.
Оцінюючи надані сторонами докази у їх сукупності відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд доходить висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані із об`єктивними та істотними труднощами, які перешкоджали своєчасному зверненню до нотаріуса із відповідною заявою.
Задовольняючи позов, суд також враховує, що визначення додаткового строку для прийняття спадщини не є вирішенням питання про визнання права власності на спадкове майно, а лише надає спадкоємцю можливість реалізувати право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку.
Факт пропуску строку для прийняття спадщини сам по собі не є підставою для усунення особи від права на спадкування.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.
Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленному статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
В той же час, враховуючи відсутність вини відповідача у пропущенні позивачем строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивача.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265,267 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Черевко (Римська) Анастасія Вікторівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити у повному обсязі.
2. Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі,  ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,терміном у шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. 
3. Судові витрати по справі у вигляді судового збору віднести на рахунок Позивача.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан