Справа № 486/382/22
Провадження № 2/486/10/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року м. Південноукраїнськ
Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Волощук О.О.,
за участю секретаря судового засідання Гайдук А.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представників відповідача Аксьонова М.В., Касьянова М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Південноукраїнську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконними та скасування наказів щодо анулювання допуску до виконання особливих робіт та про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконними та скасування наказів щодо анулювання допуску до виконання особливих робіт та про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він працював на посаді слюсаря 3 розряду з ремонту реакторно-турбінного устаткування в РЦ цеху з ремонту реакторного устаткування енергоремонтного підрозділу Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з 21.01.2020 року на підставі безстрокового трудового договору, оформленого наказом № 35-ОС від 17.01.2020 року. Повідомленням від 01.04.2022 року №23/3601/201 йому було повідомлено, що згідно з вимогами ст.ст. 64, 65, 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» та п. 27 Порядку проведення спеціальної перевірки для надання фізичним особам допуску до виконання особливих робіт на ядерних установках, з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1997 року № 1471, раніше наданий позивачу наказом ВП ЮУ АЕС від 09.01.2020 року №23/3601/03 допуск до виконання особливих робіт, анульовано наказом ВП ЮУ АЕС від 01.04.2022 року №23/3601/27. Наказом від 01.04.2022 року №298-ОС позивача було звільнено з роботи з 04.04.2022 року згідно наказу ВП ЮУ АЕС від 01.04.2022 року №23/3601/27 «Щодо анулювання допуску до виконання особливих робот» з формулюванням підстави звільнення – у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, а саме анулювання допуску до особливих робіт на ядерній установці та з ядерними матеріалами 1 категорії. Вважає звільнення з таких підстав незаконним. Зазначає, що ст. 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» встановлено, що допуск до роботи не може бути надано або раніше наданий допуск анулюється, якщо особа: не виконує вимог статті 65 цього Закону; має судимість, яка визнана у встановленому порядку несумісною з зайняттям відповідної посади; перебуває під слідством; була звільнена з попереднього місця роботи за порушення трудової дисципліни; була офіційно попереджена про недопустимість погроз вчинення кримінального правопорушення; бере участь у протиправній діяльності органів іноземних держав та іноземних організацій. Жодної підстави ані в наказі про анулювання допуску, ані в повідомленні про анулювання допуску не було зазначено. Він сумлінно виконував вимоги ст. 65 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», що підтверджується відсутністю нарікань на його адресу зі сторони керівництва. В нього немає судимостей взагалі, він не перебуває під слідством, ніколи не звільнявся з роботи за порушення трудової дисципліни, немає жодного попередження про недопустимість погроз вчинення злочину, в нього не було приводів до правоохоронних органів, а тим паче, він ніколи не брав та не бере участі у будь-якій, а не лише, протиправній діяльності органів іноземних держав та іноземних організацій. Вважає, що наданий йому наказом ВП ЮУ АЕС від 09.01.2020 року №23/3601/03 допуск до виконання особливих робіт, було анульовано незаконно, так як жодної передбаченої законом підстави для цього не існує. Жодним належним доказом не підтверджується виявлення його невідповідності займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, що зазначено у наказі про звільнення як підстава для звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. В наказі не зазначено в чому саме полягає невідповідність займаній посаді та що вказує на недостатню кваліфікацію. До наказу не додані документи на підтвердження неякісного виконання робіт, неналежного виконання трудових обов`язків через недостатню кваліфікацію. Недостатня кваліфікація працівника може виявлятися у відсутності потрібних знань і навичок, без яких неможливо належним чином виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Проте, і на підтвердження недостатньої кваліфікації доказів також немає. Виконання окремих видів робіт вимагає наявності документа про освіту та присвоєння кваліфікації, про проходження перевірки знань, про допуск до роботи. За результатами атестації його жодного разу не було визнано таким, що не відповідає займаній посаді. Власник або уповноважений ним орган має право провести звільнення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України виключно з додержанням установленого законом порядку. При звільненні позивача з роботи даний порядок було порушено. Відповідно до п. 27 Порядку проведення спеціальної перевірки для надання фізичним особам допуску до виконання особливих робіт на ядерних установках, з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1997 року №1471, звільнення фізичної особи з роботи, допуск якої анульовано, здійснюється згідно з трудовим законодавством. Частиною 2 статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідачем не виконано зазначену вимогу закону, йому не було запропоновано перевестися на іншу посаду, умови виконання якої не вимагають наявності допуску до виконання особливих робіт, що вказує на порушення порядку звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Зазначив, що відповідачем на запит позивача не надано довідку про розмір його заробітної плати за два останніх перед звільненням місяця, тому розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюватиметься після отримання довідки на вимогу суду. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд: визнати незаконним та скасувати наказ Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» від 01.04.2022 року № 23/3601/27 «Щодо анулювання допуску до виконання особливих робіт ОСОБА_3 »; визнати незаконним та скасувати наказ Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» від 01.04.2022 року №298-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити позивача на роботі в якості слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування в РЦ цеху з ремонту реакторного устаткування енергоремонтного підрозділу у Відокремленому підрозділі «Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом»; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.04.2022 року по день ухвалення рішення по справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2022 року справу розподілено судді Волковій О.І.
Ухвалою суду від 21.04.2022 року позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою суду від 17.05.2022 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» про визнання незаконними та скасування наказів щодо анулювання допуску до виконання особливих робіт та про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
15.06.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить позовну заяву залишити без задоволення. 
У відзиві відповідач зазначає, що наказом ВП ПАЕС від 09.01.2020 року № 23/3601/03 «Щодо надання допуску до виконання особливих робіт» ОСОБА_1 , після проведення спеціальної перевірки, було надано допуск до виконання робіт І категорії. Листом-повідомленням з відділу у м. Южноукраїнську УСБУ в Миколаївській області від 28.03.2022 року №64/21-161ДСК з грифом «Для службового користування» було повідомлено щодо анулювання позитивного висновку ОСОБА_1 . Так, відповідно до п. 27 Постанови КМУ №1471, центральне управління СБУ або підпорядкований йому регіональний орган повідомляє керівника підприємства про виникнення визначених статтею 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» обставин, на підставі яких анулюється допуск фізичній особі, а також про відсутність таких обставин. Порядок надіслання повідомлення визначається згідно з планами взаємодії у разі виникнення злочинних посягань. 01.04.2022 року була проведена співбесіда генерального директора ВП ПАЕС з позивачем, за результатами якої було прийнято рішення, що раніше наданий йому наказом ВП ПАЕС від 09.01.2020 року №23/3601/03 допуск до виконання особливих робіт, буде анульовано з 01.04.2022 року. Наказом ВП ПАЕС від 01.04.2022 року № 23/3601/27 «Щодо анулювання допуску до виконання особливих робіт ОСОБА_4 » позивачу було анульовано з 01.04.2022 року допуск до особливих робіт. Наказом ВП ПАЕС від 01.04.2022 року № 298-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача було звільнено з 04.04.2022 року за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, а саме, анулювання допуску до особливих робіт на ядерній установці та з ядерними матеріалами І категорії. Листом від 04.04.2022 року № 0034.02/09-243 позивача було повідомлено про те, що з ним розірвано трудовий договір та надана інформація про необхідність отримання ним копії цього наказу та трудової книжки. Згідно зі ст. 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», допуск до роботи не може бути надано або раніше наданий допуск анулюється, якщо особа, зокрема бере участь у протиправній діяльності органів іноземних держав та іноземних організацій. У разі, коли особа отримала допуск до роботи, але згодом виникли обставини, за якими цей допуск не надається, існуючий допуск анулюється посадовою особою, яка його надавала. Звільнення осіб, яким допуск анулюється, здійснюється без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Рішення про відмову в наданні допуску до роботи або про його анулювання адміністрація підприємства, установи, організації приймає після співбесіди з особою, щодо якої воно приймається, з зазначенням підстав прийняття такого рішення та з письмовим повідомленням цієї особи. Це рішення може бути оскаржено в судовому порядку у встановлений термін. Зазначає, що у відповідача була відсутня можливість переведення позивача за його згодою на іншу роботу у ВП ПАЕС, оскільки не було вільних посад з такою кваліфікацією та досвідом роботи як у позивача. Вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
16.01.2024 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи у закритому судовому засідання (в частині дослідження документу з грифом ДСК).
24.01.2024 року до судом надійшла заява від представника відповідача про заміну відповідача його правонаступником – Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» філія «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».
Відповідно до розпорядження № 214 від 10.06.2024 року Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №486/382/22 у зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_5 від здійснення правосуддя.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2024 року справу розподілено судді ОСОБА_6 та ухвалою суду від 19.08.2024 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.
Відповідно до розпорядження №105 від 17.07.2025 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №486/382/22 у зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_6 від здійснення правосуддя.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2025 року справу розподілено судді Волощук О.О. та ухвалою суду від 21.07.2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. 
03.09.2025 року представник відповідача надав суду письмові додаткові пояснення, в яких зазначив, що згідно з ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав зазначених у пунктах 1, 2 і 6 ч. 1 ст. 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. У даному випадку було об`єктивно неможливо перевести позивача на іншу роботу на підприємстві, яке є об`єктом критичної інфраструктури України та має стратегічне значення для економіки і безпеки держави з підстав того, що відповідач отримав офіційне повідомлення від Служби безпеки України про анулювання позитивного висновку спеціальної перевірки щодо позивача. Вказане рішення було прийняте СБУ з огляду на причетність позивача до поширення антиукраїнських висловлювань у мережі Інтернет та підтримки військової агресії рф проти України. Допуск до роботи особи, яка в умовах війни демонструє лояльність до країни-агресора, створює реальну загрозу державній безпеці. Залишення працівника на критично важливому підприємстві могло сприяти витоку інформації про: систему оборони та охорони об`єкта; інженерно-технічні засоби захисту; режим роботи об`єкту критичної інфраструктури. Подібна інформація у руках ворога здатна була стати інструментом для підготовки диверсій або захоплення об`єкта критичної інфраструктури. Зазначає також, що на момент прийняття рішення про звільнення позивача, війська рф перебували на відстані близько 30 км від АЕС. Диверсійні групи ворога діяли майже на підступах до ядерного об`єкту. 29.04.2022 року СБУ офіційно повідомила про затримання російських військових, які можуть бути причетні до спроб захопити АЕС. У таких умовах наявність у колективі працівників лояльних до ворога могла суттєво полегшити завдання противнику щодо заволодіння підприємством та окупації території. Наслідком такого розвитку подій могли бути: зниження рівня антитерористичного та протидиверсійного захисту; блокування роботи підприємства; виникнення техногенної катастрофи та масової загрози життю і здоров`ю громадян; захоплення атомної станції військовими рф. На підприємстві немає посад, які не пов`язані з режимною чи критично важливою інформацією. Тому пропозиція будь-якої іншої роботи такій особі була неможливою без створення загрози обороноздатності України. Враховуючи наведені обставини відповідачем було прийнято рішення про позбавлення позивача допуску до виконання особливих робіт та його звільнення. 
Ухвалою суду від 17.11.2025 року замінено у справі №486/382/22 Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська АЕС» його правонаступником Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» філія «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».
Ухвалою суду від 23.12.2025 року задоволено клопотання представника відповідача про дослідження доказу у закритому судовому засіданні, в частині дослідження листа Відділу у м. Южноукраїнську УСБУ в Миколаївській області від 29.03.2022 року №64/21-161ДСК «Щодо висновку за результатами спеціальної перевірки» з додатками до нього. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у відповідача.
Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі. Пояснив суду, що йому не зрозумілі підстави анолювання допуску та звільнення, не погоджується з твердженнями відповідача про те, що ним при заповненні анкети надавалися недостовірні відомості щодо його стосунків з іноземцями, оскільки його спілкування у чатах носило разовий характер та не містило стверджень щодо підтримки військової агресії рф. Наразі він проходить війську службу в військовій частині, що само собою виключає такі прихильності.
Представник позивача Саннікова Н.Г. в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Суду пояснила, що наказ відповідача про анулювання допуску до виконання особливих робіт ОСОБА_1 було видано на підставі листа управління СБУ з грифом «ДСК». В листі зазначено, що підставою для прийняття рішення про анулювання позитивного висновку за результатами спеціальної перевірки ОСОБА_1 є встановленням факту надання вказаною особою недостовірних відомостей у п. 25 «Анкети фізичної особи, яка оформляється на допуск до виконання особливих робіт». Звернула увагу суду на те, що п. 25 Анкети містить питання «Чи маєте Ви постійні особисті стосунки з іноземцями?». При заповнені даної анкети, при прийнятті на роботу, ОСОБА_1 відповів, що немає таких стосунків, що відповідало дійсності. Зазначає, що позивач ніколи не мав постійних зв`язків з іноземцями, а відповідач не надав таких доказів. Надано лише доказ разового спілкування позивача у 2020 році з білоруським блогером та одиночну переписку (бесіду) ОСОБА_1 у чаті з громадянином Росії, записаним як «Пашка Москва». Дані докази не містять інформації, яка б свідчила про небезпеку для атомної електричної станції. Приватна бесіда не містила розмову про державну таємницю, чи розголошення інформації про систему фізичного захисту ядерних установок, не містила доказів співпраці позивача з державою-агресором. В даному листі СБУ та протоколі про співбесіду з ОСОБА_1 не зазначено в чому саме полягають порушення вимог ст. 65 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку». Наказ про анулювання допуску позивачу став підставою для звільнення останнього. У наказі зазначено, що ОСОБА_1 звільнено за п.2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, а саме, анулювання допуску до особливих робіт. Вказала на те, що п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України викладено у такій редакції: «Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках: виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці». Частина 2 ст. 40 КЗпП України передбачає, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. В наказі про звільнення позивача підставами для звільнення зазначено наказ про анулювання допуску до виконання особливих робіт та протокол співбесіди з ОСОБА_1 . Однак, відсутні посилання на те, що останньому були запропоновані інші вакансії, які не потребують дозволу на виконання робіт, і що ОСОБА_1 відмовився від переведення на іншу роботу. Тобто, була порушена процедура звільнення позивача, а саме звільнення є незаконним. Відповідачем не надано доказів надання пропозицій позивачу на переведення на іншу роботу, як і письмової відмови ОСОБА_1 від переведення на іншу посаду. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, визнати незаконними та скасувати накази відповідача щодо анулювання допуску до виконання особливих робіт та про звільнення ОСОБА_1 , поновити позивача на роботі та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, що згідно з її розрахунками становить 758305,80 грн. за 756 днів вимушеного прогулу, з розрахунку, що середньоденна заробітна плата становить 1003,05 грн.
Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечували з обставин викладених у відзиві на позов та у додаткових поясненнях, у задоволенні позовних вимог просили відмовити. Крім того, представник відповідача ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_1 неможливо було перевести на іншу роботу, оскільки його допуск було анульовано, у зв`язку з поширенням позивачем антиукраїнських висловлювань у мережі Інтернет та підтримки військової агресії рф проти України.
Дослідивши надані докази в межах заявлених вимог та заперечень, з урахуванням пояснень, наданих учасниками справи в судовому засіданні, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права..
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Підстави припинення трудового договору встановлено ст. 36 КЗпП України, підстави розірвання трудового договору з ініціативи працівника ст. ст. 38 і 39 цього Кодексу, підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу ст. ст. 40, 41, 43, 43-1 і підстави розірвання трудового договору з керівником на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) ст. 45 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України підставами розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця є виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.
Згідно зі статтею 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках: ліквідації підприємства, установи, організації; незадовільного результату випробування, обумовленого при прийнятті на роботу; звільнення з суміщуваної роботи у зв`язку з прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником, а також у зв`язку з обмеженнями на роботу за сумісництвом, передбаченими законодавством; поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу; звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації; звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації; звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України "Про державну службу", керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об`єднаннями громадян; звільнення працівника, який вчинив за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібне) майна власника, встановлене вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу; призову або мобілізації власника - фізичної особи під час особливого періоду.
Законодавством можуть бути передбачені й інші випадки розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди відповідного виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).
Закон України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" встановлює пріоритет безпеки людини та навколишнього природного середовища, права і обов`язки громадян у сфері використання ядерної енергії, регулює діяльність, пов`язану з використанням ядерних установок та джерел іонізуючого випромінювання, встановлює також правові основи міжнародних зобов`язань України щодо використання ядерної енергії.
Відповідно до ст.64 Закон України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», допуск осіб до роботи на ядерних установках з ядерними матеріалами і об`єктах, призначених для поводження з радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання, надає керівник підприємства, установи, організації за наявності позитивних висновків спеціальної перевірки всіх відомостей, що подають про себе особи, які бажають виконувати роботи на ядерних установках з ядерними матеріалами і об`єктах, призначених для поводження з радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання, відповідно до вимог цього Закону. Спеціальну перевірку виконують, на підставі відповідного запиту державні органи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність згідно з законодавством. Порядок проведення спеціальної перевірки встановлює Кабінет Міністрів України.
Відповідно до стаття 65 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» особи, які бажають виконувати роботи з ядерними матеріалами або на ядерних установках і об`єктах, призначених для поводження з радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання, повинні: подавати про себе достовірні відомості, які у встановленому порядку визнано необхідними для отримання допуску до роботи, та давати письмову згоду на проведення перевірки цих відомостей; не брати участі в діяльності об`єднань громадян, яка не підлягає легалізації відповідно до законодавства або заборонена у встановленому порядку.
Особи, які виконують роботи з ядерними матеріалами або на ядерних установках і об`єктах, призначених для поводження з радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання, зобов`язані: виконувати у встановленому порядку вимоги обмеження допуску до ядерних матеріалів та ядерних установок і об`єктів, призначених для поводження з радіоактивними відходами; повідомляти посадових осіб, які надали їм дозвіл на допуск до роботи, про виникнення обставин, за яких цей допуск не надається.
Згідно з вимогами статті 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» допуск до роботи не може бути надано або раніше наданий допуск анулюється, якщо особа: не виконує вимог статті 65 цього Закону; має судимість, яка визнана у встановленому порядку несумісною з зайняттям відповідної посади; перебуває під слідством; була звільнена з попереднього місця роботи за порушення трудової дисципліни; була офіційно попереджена про недопустимість погроз вчинення кримінального правопорушення; бере участь у протиправній діяльності органів іноземних держав та іноземних організацій.
У разі, коли особа отримала допуск до роботи, але згодом виникли обставини, за якими цей допуск не надається, існуючий допуск анулюється посадовою особою, яка його надавала. Звільнення осіб, яким допуск анулюється, здійснюється без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).
Рішення про відмову в наданні допуску до роботи або про його анулювання адміністрація підприємства, установи, організації приймає після співбесіди з особою, щодо якої воно приймається, з зазначенням підстав прийняття такого рішення та з письмовим повідомленням цієї особи. Це рішення може бути оскаржено в судовому порядку у встановлений термін.
Порядок проведення спеціальної перевірки для надання фізичним особам допуску до виконання особливих робіт на ядерних установках з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1997 року № 1471, регулює відносини між фізичними і юридичними особами та державними органами, які відповідно до своїх повноважень забезпечують проведення спеціальної перевірки (далі Порядок).
Центральне управління СБУ або підпорядкований йому регіональний орган проводить спеціальну перевірку в межах своєї компетенції, а також залучає у разі потреби до її проведення інші державні органи - п.23 Порядку.
Відповідно до п. 25, п. 26 Порядку у разі надання негативного висновку за результатами спеціальної перевірки підприємство може повторно надіслати запит щодо проведення перевірки за умови усунення або зміни обставин, на підставі яких прийнято рішення про відмову в наданні допуску, а також обґрунтованого подання. Такий запит надсилається не раніше ніж через шість місяців з дня надходження негативного висновку за результатами спеціальної перевірки; відповідальність за повноту, достовірність та обґрунтованість висновку за результатами спеціальної перевірки несе Центральне управління СБУ або підпорядкований йому регіональний орган.
Пунктом 27 Порядку встановлено, що Центральне управління СБУ або підпорядкований йому регіональний орган повідомляє керівника підприємства про виникнення визначених ст.66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» обставин, на підставі яких анулюється допуск фізичній особі, а також про відсутність таких обставин. Порядок надіслання повідомлення визначається згідно з планами взаємодії у разі виникнення злочинних посягань. Рішення про анулювання допуску приймає керівник підприємства на підставі службової записки, складеної спеціально призначеною посадовою особою, про що видається наказ та інформується Центральне управління СБУ або підпорядкований йому регіональний орган. У обліковій картці робиться запис «Допуск анульовано», який засвідчується підписом спеціально призначеної посадової особи та скріплюється печаткою із зазначенням дати і номера наказу. Матеріали, що стосуються анулювання допуску, зберігаються протягом п`яти років, після чого знищуються в установленому порядку. Керівник підприємства приймає рішення про анулювання допуску після проведення співбесіди з фізичною особою. Фізичній особі у п`ятиденний строк підприємством надсилається у письмовій формі повідомлення про рішення щодо анулювання допуску. Звільнення фізичної особи з роботи, допуск якої анульовано, здійснюється згідно з трудовим законодавством.
Наказом Державного комітету ядерного регулювання України від 29.12.2009 року №181, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2010 року за № 98/17393 та погодженого з Головою Служби безпеки України, «Про затвердження форм документів, необхідних для проведення спеціальної перевірки з метою отримання допуску до виконання особливих робіт», затверджено форму анкети фізичної особи, яка оформлюється на допуск до виконання особливих робіт (для заповнення громадянами України). 
Пункт 25 Анкети (на момент виникнення спірних правовідносин) містив запитання – чи маєте Ви постійні особисті стосунки з іноземцями? У разі наявності такої інформації необхідно заповнити таблицю, в якій зазначити відомості про іноземця (прізвище, ім`я, країна), з якого часу підтримуєте стосунки, їх характер, періодичність.
Судом встановлено, що спірні відносини позивача виникли з Відокремленим підрозділом «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (на той час).
Постановою КМУ від 09.10.2020 року № 1109 «Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури» затверджено Порядок віднесення об`єктів до критичної інфраструктури та перелік секторів критичної інфраструктури, до якого відноситься паливно-енергетичний сектор, підсектор електроенергетика (виробництво електричної енергії тощо) та підсектор ядерна енергетика (експлуатація атомних електростанцій), секторальний орган у сфері захисту критичної інфраструктури – Міненерго.
Тобто, ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» в особі ВП ПАЕС (на час виникнення спірних правовідносин - ВП ЮУ АЕС) віднесено до об`єктів критичної інфраструктури.
Згідно з копією трудової книжки, ОСОБА_1 21.01.2020 року на підставі наказу № 35-ос від 17.01.2020 року, прийнято на посаду слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування в РЦ 3 розряду цеху з ремонту реакторного устаткування енергоремонтного підрозділ, список № 1 розділ ХХІV, промислово-виробничий персонал /а.с. 4, т. 1/ . 
Наказом генерального директора ВП «Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» від 09.01.2020 року №23/3601/03 «Щодо надання допуску до виконання особливих робіт» ОСОБА_1 , який працевлаштовується слюсарем ЕРП ЦРТУ, було надано допуск до виконання особливих робіт І категорії /а.с. 41, т. 1/.
Наказом генерального директора ВП ЮУ АЕС від 30.03.2022 року №421 впроваджено документ ПР.0.3601.0051 «Перелік посад працівників, робота на яких потребує допуску до виконання особливих робіт, у відокремленому підрозділі «Южно-Українська атомна електростанція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», затверджений 24.12.2021 року /а.с. 36, т.1/.
Відповідно до даного переліку посада слюсаря цеху з ремонту реакторного устаткування потребує допуску до виконання особливих робіт /а.с. 38-40. т. 1/.
У березні 2022 року Відділом в м. Южноукраїнську УСБУ в Миколаївській області здійснювались контррозвідувальні заходи з метою підвищення рівня антитерористичного та протидеверсійного захисту ВП ЮУ АЕС в умовах правового режиму воєнного стану, шляхом проведення фільтраційних заходів серед персоналу об`єкту критичної інфраструктури.
Так відділом в м. Южноукраїнську УСБУ в Миколаївській області 28.03.2022 року за №64/21-161 було скеровано лист генеральному директору ВП ЮУ АЕС з грифом «Для службового користування» щодо висновку за результатами спеціальної перевірки. Згідно з яким вбачається, що у ході перевірки інформації щодо можливої причетності працівників ВП ЮУ АЕС до протиправної діяльності з підтримки військової агресії ЗС РФ проти України, проведено бесіду з громадянином України ОСОБА_1 . У ході якої на особистому мобільному телефоні останнього виявлено переписку в месенджері «WhatsApp» із громадянином РФ на ім`я ОСОБА_8 , яка свідчить про підтримку та виправдання працівником електростанції військових злочинів ЗС РФ на території України. Також було виявлено відеозапис з інтернет-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якому ОСОБА_1 у розмові з білоруським відеоблогером поширював антиукраїнські висловлювання. З метою зниження ризику використання такої категорії працівників ВП ЮУ АЕС на шкоду державній безпеці, унеможливлення їх використання спецслужбами країни-агресора з метою збору інформації щодо поточного стану функціонування об`єкту критичної інфраструктури, Управлінням прийнято рішення про анулювання позитивного висновку за результатами спеціальної перевірки ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням факту надання вказаною особою недостовірних відомостей у п. 25 «Анкети фізичної особи, яка оформляється на допуск до виконання особливих робіт» /а.с. 214, т. 1/. 
Згідно з протоколом від 01.04.2022 року №23/3601/199 була проведена співбесіда з ОСОБА_1 . На співбесіді були присутні: ОСОБА_9 – генеральний директор, ОСОБА_10 – ЗГДП, ОСОБА_11 – НОМЕР_1 , ОСОБА_12 – начальник ЮУ, ОСОБА_13 – інженер з ФЗ СФЗ, ОСОБА_14 – начальник ЦРРУ ЕРП та ОСОБА_1 . Порядок денний: про прийняття рішення відносно допуску до особливих робіт ОСОБА_1 на підставі ст. ст. 64, 65, 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» та Порядку проведення спеціальної перевірки для надання фізичним особам допуску до виконання особливих робіт на ядерних установках, з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1997 року № 1471, згідно одержаного листа з відділу в м. Южноукраїнську УСБУ в Миколаївській області від 28.03.2022 року № 64/21-161 з грифом «Для службового користування» з викладеним обставинами, які виникли у ході перевірки інформації щодо можливості причетності працівників ВП ЮУ АЕС до протиправної діяльності з підтримки військової агресії ЗС РФ проти України та як такі, що перешкоджають мати допуск до виконання особливих робіт. Слухали: ОСОБА_15 – спеціально призначену особі з оформлення документів спеціальної перевірки, та ОСОБА_1 . За результатами співбесіди було прийнято рішення про анулювання раніше наданого ОСОБА_1 допуску до виконання особливих робіт 1 категорії /а.с. 42, т.1/.
01.04.2022 року генеральним директором ВП ЮУ АЕС видано наказ №23/3601/27 «Щодо анулювання допуску до виконання особливих робіт ОСОБА_3 », яким з 01.04.2022 року анульовано допуск до особливих робіт на ядерній установці та з ядерними матеріалами І категорії ОСОБА_4 , слюсарю ЦРРУ ЕРП, наданий йому наказом ВП ЮУ АЕС від 09.01.2020 року № 23/3601/03, на підставі отриманого листа з відділу в м. Южноукраїнську УСБУ в Миколаївській області /а.с. 43, т.1/.
01.04.2022 року ОСОБА_1 отримав повідомлення від 01.04.2022 року №23/3601/201 про те, що згідно з вимогами ст. ст. 64, 65, 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» та п. 27 Порядку проведення спеціальної перевірки для надання фізичним особам допуску до виконання особливих робіт на ядерних установках, з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1997 року №1471, раніше наданий позивачу наказом ВП ЮУ АЕС від 09.01.2020 року № 23/3601/03 допуск до виконання особливих робіт, анульовано наказом ВП ЮУ АЕС від 01.04.2022 року № 23/3601/27 /а.с. 5, т.1/.
04.04.2022 року ОСОБА_1 , на підставі Наказу від 01.04.2022 року № 298-ос «Про звільнення ОСОБА_1 », звільнено за п.2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, а саме, анулювання допуску до особливих робіт на ядерній установці та з ядерними матеріалами І категорії. Підстава звільнення: наказ ВП ЮУ АЕС від 01.04.2022 року № 23/3601/27, протокол співбесіди з ОСОБА_1 від 01.04.2022 року № 23/3601/199 /а.с. 6, 44, т.1/. 
04.04.2022 року за № 0034.02/09-243 позивачу було направлено повідомлення про те, що з ним розірвано трудовий договір та про необхідність отримання ним копії наказу про звільнення та трудової книжки /а.с. 45, т. 1/.
Згідно з довідкою від 09.08.2024 року №135, старший сержант ОСОБА_1 проходить військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 з 09.07.2024 по теперішній час відповідно до Указу Президента України № 230/2022 від 11.04.2022 року /а.с. 203, т.2/.
Судом встановлено, що обов`язковою умовою роботи позивача ОСОБА_1 на посаді слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування в РЦ 3 розряду цеху з ремонту реакторного устаткування енергоремонтного підрозділ є наявність допуску до особливих робіт на ядерних установках, з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання. 
Отже, виконання функціональних обов`язків позивача пов`язане з перебуванням у зоні обмеження доступу, який потребує посиленого фізичного захисту, спрямованого на забезпечення захищеності ядерних установок.
Відповідний допуск до вказаних робіт позивачу було анульовано наказом генерального директора ВП ЮУ АЕС від 01.04.2022 року № 23/3601/27.
Підставою анулювання вказаного допуску слугував висновок відділу в м. Южноукраїнську УСБУ в Миколаївській області 28.03.2022 року за №64/21-161 за результатами спеціальної перевірки якої було встановлено, що на особистому мобільному телефоні останнього виявлено переписку в месенджері «WhatsApp» із громадянином РФ на ім`я ОСОБА_8 , яка свідчить про підтримку та виправдання працівником електростанції військових злочинів ЗС РФ на території України. Також було виявлено відеозапис з інтернет-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якому ОСОБА_1 у розмові з білоруським відеоблогером поширював антиукраїнські висловлювання.
Вказаний висновок Відділу в м. Южноукраїнську УСБУ в Миколаївській області 28.03.2022 року за №64/21-161 про отримання даних щодо порушення законодавства у сфері використання ядерної енергії та радіаційної безпеки ОСОБА_1 не оскаржувався, доказів його неправомірності позивачем в процесі розгляду справи не надано.
Отже, у відповідача були наявні достатні правові підстави для анулювання допуску до особливих робіт на ядерних установках, з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання.
Враховуючи, що допуск до особливих робіт, наявність якого вимагає займана посада позивача, було анульовано, вказані обставини унеможливлюють перебування такого працівника на відповідній посаді та виконання ним своїх трудових функцій.
Досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що при анулюванні позивачу ОСОБА_1 допуску до особливих робіт відповідачем, як роботодавцем дотримано вимоги Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», Порядку проведення спеціальної перевірки для надання фізичним особам допуску до виконання особливих робіт на ядерних установках з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1997 року № 1471, а також вимог трудового законодавства.
Щодо доводів позивача про порушення відповідачем порядку звільнення його на підставі ч. 2 ст. 40 КЗпП України,відповідно до якої звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 ч. 2 ст. 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу, суд зазначає наступне.
У статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та у подальшому неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України (ст. 82 ч. 3 ЦПК України).
За пунктом 2 глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України (який є чинним з 24 березня 2022 року) під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2136-ІХ, який набрав чинності з 24 березня 2022 року, на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статтями 43, 44 Конституції України.
За змістом пункту 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного життя. Поняття приватного життя включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру. Тому обмеження, накладені, зокрема, на доступ до трудової діяльності, впливають на приватне життя людини та є втручанням у право на повагу до такого життя.
Критерії правомірного втручання держави у право на повагу до приватного життя людини викладені в пункті 2 статті 8 Конвенції, відповідно до якого органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
З огляду на цей припис критеріями сумісності заходу втручання у право на повагу до приватного життя з гарантіями статті 8 Конвенції є такі: 1) чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, який відповідає вимогам до якості (доступність, чіткість і зрозумілість, передбачуваність застосування з метою уникнення ризику свавілля); 2) чи переслідувало легітимну мету, що випливає саме зі змісту пункту 2 вказаної статті; 3) чи є відповідний захід нагально потрібним і пропорційним цій меті (необхідним у демократичному суспільстві), тобто, чи є він у ситуації конкретної людини найменш обтяжливим засобом, що дозволяє досягнути визначеної в пункті 2 статті 8 мети. Втручання становитиме порушення гарантій статті 8 Конвенції, якщо воно не відповідатиме будь-якому з означених критеріїв. 
Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі №130/35448/21.
Загальновідомим фактом в Україні є те, що 04 березня 2022 місто Енергодар Запорізької області та ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» були захоплені військовими силами російської федерації та до теперішнього часу перебувають в тимчасовій окупації.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
До даного переліку входять Вознесенська міська територіальна громада, Єланецька селищна територіальна громада, Бузька сільська територіальна громада, Дорошівська сільська територіальна громада та Прибужанівська сільська територіальна громада, які розташовані у Вознесенському районі Миколаївської області.
Місто Південноукраїнськ (на той час Южноукраїнськ) знаходиться у Вознесенському районі Миколаївської області, на відстані 30 км від міста Вознесенська.
06.03.2022 року у м. Вознесенську розпочалися бойові дії. Окупанти мали намір захопити Южноукраїнську АЕС, але ЗСУ відбили напад. 
Даний факт висвітлювався у медіапросторі та був загальновідомий для населення України та за межами країни.
У зв`язку з цим відділом в м. Южноукраїнську УСБУ в Миколаївській області здійснювались контррозвідувальні заходи з метою підвищення рівня антитерористичного та протидеверсійного захисту ВП ЮУ АЕС.
За результатами спеціальної перевірки та отримання висноку відділу в м. Южноукраїнську УСБУ в Миколаївській області відповідвачем проведено співбесіду з працівником ОСОБА_1 , за результатами якої останньому анульовано позитивний висновок про допуск до особливих робіт, за наслідком чого керівництвом ВП ЮУАЕС прийнято рішення про звільнення позивача на підставі ч. 2 ст. 40 КЗпП України з об`єкта стратегічного значення - ядерного об`єкта, яке має загальнодержавне значення.
Отже, в умовах воєнного стану у роботодавця не було можливості досягнути поставленої легітимної мети шляхом застосування менш суворого заходу, ніж звільнення.
У даному випадку дії відповідача як суб`єкта, пов`язаного з діяльністю в сфері фізичного захисту ядерних установок та ядерних матеріалів, відповідають критеріям сумісності заходу втручання у право на повагу до приватного життя з гарантіями статті 8 Конвенції. 
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Ураховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що в задоволенні позову відмовлено, то суд вважає за необхідне судові витрати по справі покласти на позивача.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 141, 263-265, 354 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконними та скасування наказів щодо анулювання допуску до виконання особливих робіт та про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 19.05.2026.

Суддя О.О. Волощук