РІШЕННЯ
Іменем України

01 липня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 922/1238/26 	

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Новик Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання) справу 
за позовом: Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (код ЄДРПОУ 30019775), вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер Торг» (код ЄДРПОУ 42609022), вул. Любецька, буд. 66, м. Чернігів, 14021
про стягнення 45 900,00 грн
представники сторін не викликались

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.
Акціонерним товариством "Укргазвидобування" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Торг" про стягнення 45 900,00 грн заборгованості, з яких: 36 450,00 грн пеня та 9450,00 грн штрафу. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем Договору поставки № ШГВ 25-289Е від 04.04.2025, зокрема за твердженням позивача, Постачальником не здійснено поставку Товару по Договору.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.04.2026 матеріали позовної заяви №922/1238/26 передані за підсудністю до Господарського суду Чернігівської області.
Справа № 922/1238/26 надійшла до Господарського суду Чернігівської області 04.05.2026.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін; встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.
Ухвала суду від 07.05.2026 надіслана позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів ЄСІТС 07.05.2026 о 18:56 та 19:00 год. відповідно, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
В розумінні положень ст. 242 ГПК України сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, встановлені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.
Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом строк не скористався, відзиву на позов не надав, як і не надав жодних доказів у справі. Так само від відповідача не надходило клопотань (заяв) і щодо продовження встановленого судом процесуального строку для подання відзиву.
За ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
За таких обставин, зважаючи на забезпечену можливість реалізації сторонами своїх процесуальних прав сторони у господарському процесі, у тому числі права на судових захист, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 ГПК України. 
Будь-яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
04.04.2025 між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сівер Торг" (постачальник) укладено Договір поставки (за рознарядкою) № ШГВ 25-289Е (далі - Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується поставити покупцеві запасні частини до вантажних транспортних засобів, фургонів та легкових автомобілів (частини запасні до автомобілів КрАЗ) ЗЦП №2 (далі- товар), зазначені в специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар. Під поставкою сторони розуміють передачу товару постачальником для прийняття покупцем.
Найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість товару вказується у специфікації (далі - специфікація), яка є додатком № 1 до Договору та його невід`ємною частиною (п. 1.2 договору).
Згідно з п. 2.1 Договору постачальник повинен поставити Покупцю Товар, передбачений цим Договором, (невідповідність товару умовам договору для цілей застоcування розділу VII. Відповідальність сторін прирівнюється до неналежної якості Товару), якість якого відповідає сертифікатам якості/відповідності та/або паспорту/-ам виробника, Держстандартам, (при необхідності), технічним або іншим вимогам/умовам, які пред`являються до Товару даного виду та підтверджується відповідними документами.
Ціна договору вказується в Специфікації в гривнях з урахуванням ПДВ (застосовується, якщо Постачальник є резидентом України, платником ПДВ) або в іноземній валюті без урахування ПДВ (застосовується, якщо Постачальник є не резидентом відповідно до чинного законодавства України- далі нерезидент в Україні) (п. 3.2 договору).
Відповідно до п. 3.2 Договору загальна ціна договору визначається загальною вартістю Товару, вказаного в Специфікації до цього договору та становить 135 000,00 грн.
Розділом V договору сторони узгодили поставку товару та домовились про наступне.
Строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Специфікації до цього Договору (п. 5.1 договору).
Обсяг поставки Товару (кожної партії Товару) визначається в рознарядах Покупця. Відвантаження Товару проводиться тільки після отримання Постачальником рознарядки. Відвантаження Товару без рознарядки забороняється. Рознарядка Постачальнику може направлятися Покупцем в електронному вигляді на електронну адресу Постачальника, вказану в розділі XIV даного Договору (п. 5.2 договору).
Як вбачається з розділу XIV Договору електронною адресою Постачальника, на яку відповідно до п. 5.2 договору направляється рознарядка є - ІНФОРМАЦІЯ_1.
Датою прийняття Товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі Товару, форма якого наведена в Додатку №3 до цього Договору, який є невід`ємною частиною (застосовується якщо постачальник є нерезидентом України) або видаткової накладної. Датою передачі Постачальником Товару для прийняття Покупцем є дата прибуття Товару до місця поставки, зазначена у відповідному товаро-транспортному документі або дата підписання Сторонами акту приймання-передачі товару, якщо покупець за допомогою товаротранспортних документів не може визначити дату їх передачі для прийняття. Право власності на Товар, ризик випадкового знищення/пошкодження переходить від Постачальника до Покупця з дати підписання Сторонами акту приймання-передачі Товару або випадкової накладної (при наявності двух дат, датою підписання акту приймання- передачі Товару або видаткової накладної вважається дата підписання покупцем) (п. 5.3 договору).
За 10 календарних днів до дати здійснення поставки Постачальник надсилає на e-mail Покупця лист з інформацією щодо планової дати поставки товару за договором (із зазначенням кількості Товару, планових дат поставки, вантажоотримувача). У разі постачання Товару партіями, зазначений інформаційний лист повинен містити вищезазначену інформацію щодо кожної партії, надсилається Постачальником на кожну партію Товару (п. 5.4.1 договору).
Відповідно до п. 6.3.1 постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару у строки, встановлені Договором.
У разі прострочення Постачальником виконання зобов`язань з поставки Товару, останній сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. Сторони домовились, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання Постачальником порушеного зобов`язання (п. 7.9 договору).
Якщо поставка Товару є об`єктом оподаткування ПДВ при нарахуванні штрафних санкцій розрахунок штрафних санкцій здійснюється з урахуванням того, що сума, від якої розраховуються штрафні санкції, включає ПДВ (п. 7.13 договору).
Відповідно до п. 10.1 договору Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31.08.2025 (включно).
Сторонами підписана та скріплена печатками специфікація №1 від 04.04.2025, яка є додатком № 1 до Договору, відповідно до якої найменування та асортимент товару, який постачається 260-3103014-10 KRAZ Маточина колеса переднього, аналог, у кількості 6 штук загальної вартості 135000,00 грн з ПДВ.
Відповідно до п. 1 специфікації вартість товару включає витрати на пакування, завантаження, монтажні матеріали для транспортування, транспортні витрати, витрати отримання сертифікату походження Товару, митні витрати, понесені Постачальником при митному оформленні Товару, а також усі мита, податки та інші обов`язкові платежі, які оплачуються Постачальником при експорті Товару.
Умови поставки Товару: DDР - склад (станція). Транспортні витрати по доставці товару в місце призначення включені в ціну товару (предмету закупівлі) (п. 2 Специфікації).
Згідно з п. 3 та п. 4 Специфікації строк поставки Товару: протягом 90 календарних днів з дати укладання договору про закупівлю.
Умови та строки оплати: 30 календарних днів по факту поставки товару (п. 4 Специфікації).
Місце поставки: Україна, Харківська область, Ізюмський район, Донецька селищна громада, селище П`ятигірське (п. 10.1 Специфікації).
09.04.2026 позивачем на електронну адресу відповідача, зазначену в розділі XIV Договору, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1, направлено лист-рознарядку №305.4-305-23460 від 09.04.2025, відповідно до якого позивач просить здійснити поставку товару, а саме: запасні частини до вантажних транспортних засобів, фургонів та легкових автомобілів (частини запасні до автомобілів КрАЗ) ЗЦП№2, згідно умов договору поставки від 04.04.2025 №ШГВ 25-289Е.
У вказаній вище рознарядці позивач зазначив місце поставки товару: Україна, Харківська область, Ізюмський район, Донецька селищна громада, селище П`ятигірське, склад АТЦ ШВВГ.
Крім того, позивач зазначив, що необхідно за 3 (три) дні до дати відвантаження товару повідомити дату поставки, найменування та кількість продукції, направивши листа на електронну адресу.
Як зазначає позивач у позовній заяві, керуючись умовами договору, граничним строком поставки є 03.07.2025.
Відповідач свої зобов`язання з поставки товару за договором поставки (за рознарядкою) №ШГВ 25-289Е від 04.04.2025 на загальну суму 135 000,00 грн не виконав, чим порушив строки зазначені у Специфікації №1 до Даного договору та п. 6.3.1 Договору.
У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору з поставки товару, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 36450,00 грн пені за період прострочення з 04.07.2025 по 31.03.2026 та 9450,00 грн штрафу у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.
Матеріали справи містять вимогу №305.4-305-2-657 від 20.01.2026, у якій позивач зазначає про невиконання відповідачем своїх зобов`язань з поставки Товару за договором у сумі 135 000,00 грн, чим порушив строки, зазначені у специфікації № 1 та пунктах 5.1., 6.3.1 договору, а тому позивачем на підставі п. 7.9 та п. 7.13 договору нараховані до стягнення штрафні санкції у вигляді пені у сумі 36450,00 грн та штрафу у сумі 9450,00 грн, які позивач і просив сплатити відповідача.
Вимога №305.4-305-2-657 від 20.01.2026 надсилалась засобами поштового зв`язку на адресу відповідача та отримана останнім відповідно до трекінгу з веб-сайту Укрпошти 23.01.2026. 
Відповіді на дану вимогу матеріали справи не містять.
З огляду на те, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором поставки, проігнорував вимогу про стягнення пені та штрафу, а також не сплатив вказані суми, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.
Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони відповідно до статті 6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В частині 1 статті 638 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Укладений між сторонами договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав і обов`язків.
Суд при вирішенні спору враховує, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а правовідносини, що склалися між сторонами, підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України .
Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар (ч. 1 ст. 664 ЦК України). 
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).
Верховний Суд неодноразово наголошував, що принцип належного виконання полягає в тому, що воно має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 07.12.2022 у справі №910/11949/21).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Стаття 612 ЦК України визначає одним із основних видів порушення зобов`язання прострочення боржника. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання чи не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо поставки товару, а тому несвоєчасне виконання/невиконання в повному обсязі зобов`язання є його порушенням.
Як встановлено судом, позивачем на виконання умов договору на електронну адресу відповідача направлено лист-рознарядку №305.4-305-2-3460 від 09.04.2025 щодо поставки товару на склад покупця. 
З урахуванням умов пунктів 5.1., 6.3.1. Договору та Специфікації № 1 граничним днем поставки товару є 03.07.2025.
Відповідач свої договірні зобов`язання з поставки товару за Договором на загальну суму 135 000,00 грн не виконав, чим порушив строки, зазначені у Специфікації №1 до Договору № ШГВ 25-289Е від 04.04.2025 та пунктів 5.1., 6.3.1 Договору.
Доказів існування спору між сторонами щодо зміни умов Договору по строкам поставки (наприклад, листування, позов до суду) матеріали справи не містять та суду не надано.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України (в редакції станом на момент спірних правовідносин) штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі, передбаченому сторонами у договорі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Відповідно до статей 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. 
Пунктом 7.9. Договору Сторони погодили, що у разі прострочення Постачальником виконання зобов`язань з поставки Товару, останній сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. Сторони домовились, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання Постачальником порушеного зобов`язання.
Згідно з пункту 7.13 якщо поставка Товару є об`єктом оподаткування ПДВ при нарахуванні штрафних санкцій розрахунок штрафних санкцій здійснюється з урахуванням того, що сума, від якої розраховуються штрафні санкції, включає ПДВ. 
З урахуванням наведених приписів закону та умов Договору, зважаючи на встановлені і не спростовані Відповідачем обставини справи (ним не було поставлено жодної одиниці товару) суд доходить висновку про порушення постачальником умов договору в частині термінів постачання товару, що є підставою для застосування відповідальності, обумовленої договором та законом, зокрема статтею 611 Цивільного кодексу України.
Позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 36450,00 грн пені за період прострочення з 04.07.2025 по 31.03.2026 та 9450,00 грн штрафу у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.
Здійснивши перерахунок пені за період з 04.07.2025 по 31.03.2026, судом встановлено, що сума пені у розмірі 0,1% від вартості непоставленого Товару за кожен день прострочення за вказаний позивачем період становить 35585,00 грн.
Здійснивши перерахунок суми штрафу, судом встановлено, що розрахунок штрафу проведений у відповідності до вимог чинного законодавства, умов Договору та є арифметично правильним.
Відтак вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 36450,00 грн та штрафу у сумі 9450,00 грн за невиконання зобов`язань відповідачем з поставки товару по Договору № ШГВ 25-289Е від 04.04.2025 є обґрунтованою та правомірною з урахуванням диспозитивності господарського судочинства, встановленого ст. 14 ГПК України.
Водночас, суд зауважує, що відповідачем не було надано жодних доказів настання для нього обставин непереборної сили, визначених розділом VII договору, які б звільняли його від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань.
Суд зазначає, що під час розгляду справ у порядку господарського судочинства обов`язок доказування покладається на учасників справи. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Господарським процесуальним кодексом України закріплені основні засади господарського судочинства. Зокрема, згідно з принципами рівності, змагальності та диспозитивності (статті 7, 13, 14 ГПК України) обов`язок із доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на таку сторону.
Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.
Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони).
Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).
Основні положення про докази та доказування, наведені у главі 5 Господарського процесуального кодексу України, передбачають, що докази мають бути досліджені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Протягом розгляду цієї справи відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків суду.
За наведених обставин суд, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення пені та штрафу у зв`язку з невиконанням зобов`язань відповідачем з поставки товару по Договору № ШГВ 25-289Е від 04.04.2025 підлягають задоволенню в повному розмірі. 
При цьому судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі основні питання, винесені на його розгляд, які входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як в матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Розподіл судових витрат.
Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.
Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на задоволення позову у повному обсязі, судовий збір в сумі 2662,40 грн покладається на відповідача. 
Керуючись статтями 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер Торг» (код ЄДРПОУ 42609022, вул. Любецька, буд. 66, м. Чернігів, 14021) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (код ЄДРПОУ 30019775, вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053) 36 450,00 грн пені, 9450,00 грн штрафу та 2662,40 грн судового збору.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.О. Новик