Справа №760/7151/26
2/760/13786/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Сердюк Н.В., за участю секретаря судового засідання Гержової С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий виклад обставин справи, позиції сторін.

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01.05.2018 по 31.10.2021 позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПВГ). З 01.11.2021 у зв`язку зі зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуг з ТЕ/ПГВ). На підставі типового договору, опубліковано договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ в газеті "Хрещатик" від 28.03.2018 № 34 (5085). Типові індивідуальні договори про надання послуг ТЕ/ПГВ оприлюднені на веб-сайті позивача. Будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання, а відповідачі є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 - послуг з ТЕ/ПГВ. У порушення вимог законодавства, відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги, внаслідок чого за період з 01.05.2028 по 31.01.2026 року утворилась заборгованість. Крім того, позивач, на підставі Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», набув право вимоги до відповідачів з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, інфляційної складової боргу та 3% відсотків річних. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 274364,70 грн., яка складається з:
- заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 22901,04 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 4534,41 грн., три проценти річних у розмірі 1375,95 грн.;
- заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 32852,38 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 6504,77 грн., три проценти річних у розмірі 1973,94 грн.;
- заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 20178,08 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 3995,26 грн., три проценти річних у розмірі 1212,28 грн.;
- заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 49254,49 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 9752,40 грн., три проценти річних у розмірі 2959,35 грн.; 
- заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31488,07 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 4669,37 грн., три проценти річних у 1462,01 грн., пені у розмірі 1778,78 грн.; 
- заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 59913,52 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 8839,38 грн., три проценти річних у 2740,82 грн., пені у розмірі 3334,67 грн.; 
- заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1453,85 грн.;
- заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 971,90 грн.;
- заборгованості з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 217,98 грн. 

Відповідачкою ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому остання заперечує проти позовних вимог КП «Київтеплоенерго» про стягнення солідарної заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг у загальній сумі 274 364,70 грн за період з 01.05.2018 по 31.01.2026. Одночасно з відзивом відповідачкою подано окрему заяву про застосування наслідків спливу позовної давності відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, оскільки поза межами трирічного строку перебувають вимоги позивача на суму 157 712,33 грн, частина вимог за період з 01.11.2021 по 28.02.2023 та переважна частина пені. Заперечення у відзиві стосуються позовних вимог, що залишаються в межах строку позовної давності. В обґрунтування відзиву відповідачка вказує, що згідно з усталеною практикою Верховного Суду сама по собі реєстрація особи в житловому приміщенні не є самостійною підставою для стягнення вартості послуг, оскільки обов`язок оплати пов`язаний із фактом їх фактичного користування, тягар доведення якого відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України покладається саме на позивача. Крім того, відповідачка наголошує на незаконності нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені за період дії мораторію з 04.03.2023 по 31.12.2023, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022. Зазначає, що до вимог про стягнення пені застосовується спеціальна позовна давність в один рік згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, у зв`язку з чим суми пені за період з 01.11.2021 по 03.03.2025 підлягають виключенню. Водночас, квартира за адресою АДРЕСА_1 не є приватизованою, а договір найму житла укладений з ОСОБА_5 , якого позивач не залучив до участі у справі як сторону, попри вимоги ст. 64 Житлового кодексу УРСР щодо солідарної відповідальності наймача та повнолітніх членів сім`ї. Також позивач безпідставно не залучив до участі у справі п`яту зареєстровану у квартирі особу - ОСОБА_6 . Крім того, відповідачка посилається на особливі обставини та скрутне матеріальне становище, оскільки вона є багатодітною матір`ю і має шістьох дітей, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 435 ЦПК України, просить суд зменшити розмір нарахованих санкцій до мінімального розміру та розстрочити виконання рішення суду на 24 рівні щомісячні платежі.

Відповідачкою ОСОБА_2 також подано заяву про застосування строку позовної давності. В обґрунтування заяви зазначено, що згідно зі статтею 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Згідно з частиною 5 статті 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позиція щодо обчислення позовної давності окремо за кожним періодичним платежем послідовно підтримується судовою практикою, зокрема: Постановою Верховного Суду України від 21.01.2015 у справі № 6-214цс14, згідно з якою позовна давність за вимогами про повернення несплачених коштів обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу; Постановою Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, відповідно до якої право на стягнення інфляційних втрат і 3% річних обмежується останніми трьома роками, які передували поданню позову. Окрім того, відповідно до частини 2 статті 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора, що означає, що укладення договору цесії від 11.10.2018 № 602-18 не перериває та не зупиняє перебіг строку позовної давності за відступленими вимогами. Позовну заяву датовано 04.03.2026 та подано до суду цією ж датою. Виходячи з цієї дати, трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних спливає по платежах, термін виконання яких настав до 04 березня 2023 року, а однорічний строк позовної давності за вимогами про стягнення пені спливає за пенею, нарахованою за період до 04 березня 2025 року. Відповідно до статті 530 ЦК України та статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, розрахунковим періодом для оплати комунальних послуг є календарний місяць, а строк виконання зобов`язання настає у день, визначений договором (законом), при цьому перебіг строку позовної давності за цими зобов`язаннями обчислюється окремо щодо кожного періодичного платежу. Усі позовні вимоги Позивача за період до 04.03.2023 (у тому числі заборгованість, переуступлена за договором цесії від 11.10.2018 № 602-18 за послуги, спожиті до 01.05.2018, заборгованість за період 01.05.2018 - 31.10.2021, частина заборгованості за період 01.11.2021 - 03.03.2023 з відповідними інфляційними втратами, 3% річних та внесками за обслуговування вузла комерційного обліку) перебувають за межами трирічного строку позовної давності. Усі позовні вимоги Позивача про стягнення пені, нарахованої за період до 04.03.2025, перебувають за межами однорічного строку позовної давності. Відповідачка просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності, передбачені частиною 4 статті 267 ЦК України, та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог за період до 04.03.2023 - у частині основного боргу, інфляційних втрат, 3% річних та інших нарахувань (крім пені), а також за період до 04.03.2025 - у частині пені.

ІІІ. Процесуальні дії по справі, заяви сторін

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судовий розгляд, про що належним чином повідомлені учасники справи.

Позивач - представник Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Відповідачкою ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву.

З огляду належне повідомлення учасників справи та достатність наявних у справі матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що з 01.05.2018 по 31.10.2021 позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПВГ). З 01.11.2021 у зв`язку зі зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуг з ТЕ/ПГВ).

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV КП (далі - Закон № 1875-ІV) «Київтеплоенерго» на підставі типового договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води у газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води оприлюднені на веб-сайті позивача

Будинок АДРЕСА_2 в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. 

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані з 24.01.2013 року, ОСОБА_2 - з 24.07.2014 року.

У порушення вимог законодавства, відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість. 

Крім того, 11 жовтня 2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та Комунальним підприємство (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесїї), за яким ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило право вимоги, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період 01.08.2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), прав вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору.

Згідно п. 3.4.2 Договору Новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору цесії, сплати заборгованостей, право вимоги до яких відступлене за цим договором.

Крім того, відповідно до п. 1.3 договору цесії Кредитор відступає, Новий кредитор/Позивач набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані Кредитором та/або виникли до дати укладення цього Договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за договорами та споживачами, які зазначені у Додатку № 1 та у Додатку № 2 до Договору цесії.

Позивач стверджує, що за вказаним вище договором набув права вимоги до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання, інфляційної складової боргу та три відсотки річних.

Загальна сума заборгованості відповідачів за розрахунком позивача складає 274364,70 грн.

ІV. Застосовані судом норми права.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно з пунктом 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Згідно з пунктом 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.

Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина 1 статті 543 ЦК України).

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Судом встановлено, що з 01.05.2018 по 31.10.2021 позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, а з 01.11.2021 - виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Будинок АДРЕСА_2 під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання.

Відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами житлово-комунальних послуг, які надаються Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачами обов`язків по оплаті наданих Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» послуг станом 31.01.2026 року утворилась заборгованість, яка складається із: заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 20178,08 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 3995,26 грн., три проценти річних у розмірі 1212,28 грн.; заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 49254,49 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 9752,40 грн., три проценти річних у розмірі 2959,35 грн.; заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31488,07 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 4669,37 грн., три проценти річних у 1462,01 грн., пені у розмірі 1778,78 грн.; заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 59913,52 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 8839,38 грн., три проценти річних у 2740,82 грн., пені у розмірі 3334,67 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1453,85 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 971,90 грн.;заборгованості з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 217,98 грн. 

На підтвердження вказаної заборгованості позивачем надано розрахунки заборгованості, нарахованої починаючи з 01 травня 2018 року, розрахунки інфляційної складової боргу, 3% річних та пені.

Враховуючи, що наданий позивачем розрахунок є арифметично коректним, містить повну деталізацію за кожний місяць спірного періоду, а відповідачі не надали суду доказів повного погашення вказаних сум або альтернативного розрахунку, наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний.

З приводу вимог позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 22901,04 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 4534,41 грн., три проценти річних у розмірі 1375,95 грн.; заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 32852,38 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 6504,77 грн., три проценти річних у розмірі 1973,94 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивачем на підтвердження вимог щодо стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги надано Договір № 602-18 від 11 жовтня 2018 року про відступлення права вимоги (цесії), укладений між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», згідно з яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору.

Також позивачем надано суду Витяг з Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 від 11 жовтня 2018 року, згідно з якими КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 22901,04 грн. та з централізованого постачання гарячої води в сумі 32852,38 грн. за адресою: АДРЕСА_1 , щодо ОСОБА_5 (номер договору (особового рахунку) НОМЕР_1 ).

Таким чином, посилання позивача на заборгованість за вказаною адресою стосуються іншої особи, а саме ОСОБА_5 . Позивачем не надано жодних доказів (витягів з реєстрів, додатків до договору цесії, документів щодо переоформлення особового рахунку або доказів прийняття боргу відповідачами), які б підтверджували перехід права вимоги саме за зобов`язаннями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо заперечень відповідачки про те, що позивачем не доведено факт фактичного користування послугами всіма зареєстрованими особами, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Факт реєстрації відповідачів у спірній квартирі підтверджений Витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва. Доказів того, що відповідачі у спірний період не проживали за цим місцем реєстрації, суду надано не було, а тому вони є належними суб`єктами солідарного обов`язку. При цьому суд зауважує, що незалучення позивачем до участі у справі наймача або інших осіб не позбавляє кредитора права вимагати виконання солідарного обов`язку в повному обсязі або частково від будь-кого з солідарних боржників окремо (стаття 543 ЦК України). 

Щодо питання пропуску позовної давності, про яке заявила відповідачка, суд зазначає таке.

Щодо періоду нарахування заборгованості, що виникла до травня 2018 року, суд зазначає, що оскільки позивач належними та допустимими доказами не підтвердив, що право вимоги до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за цією заборгованістю перейшло до нього, суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимог до 01.05.2018 року саме через їх недоведеність, у зв`язку з чим позовна давність до них судом не застосовується.

Що стосується нарахувань з травня 2018 року суд зазначає, що спірний період охоплюється дією пунктів 12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України. Згідно з цими нормами, у період дії карантину та воєнного стану перебіг позовної давності був зупинений, а враховуючи, що автоматичне продовження строків припинилося лише 04.09.2025 (із набранням чинності Законом № 4434-IXвід 14.05.2025 № 4434-IX Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності), позивач звернувся до суду в межах встановленого законом трирічного строку.

Отже, позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, теплової енергії, абонентського обслуговування та обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення за заявлений позивачем період з 01.05.2018 року по 31.01.2026 року підлягають задоволенню в повному обсязі, як доведені матеріалами справи та розрахунком боргу.

Щодо стягнення з відповідачів інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за прострочення оплати житлово-комунальних послуг, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому договором, але не більше 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення.

Разом із тим, постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» було встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань та процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 

Надалі постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, зазначену норму викладено в новій редакції. Відповідно до цієї редакції заборона нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних втрат та трьох відсотків річних застосовується лише щодо заборгованості за житлово-комунальні послуги населення, яке проживає у територіальних громадах, розташованих на територіях, на яких ведуться або велися бойові дії, чи на тимчасово окупованих територіях, або у разі пошкодження нерухомого майна споживача внаслідок бойових дій.

Перелік таких територій визначається наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України.

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, який був чинний у період виникнення спірних правовідносин, м. Київ входило до переліку територій, на яких ведуться бойові дії, лише у період з 24 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року.

Отже, з урахуванням наведеного, заборона на нарахування інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені діяла з 05 березня 2022 року по 29 грудня 2023 року, тоді як починаючи з 30 грудня 2023 року таке нарахування допускається щодо заборгованості, що виникла у споживачів, які проживають на територіях, що не віднесені до переліку територій бойових дій або тимчасової окупації.

Оскільки м. Київ на момент нарахування позивачем інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені не входив до переліку територій, на яких ведуться бойові дії, суд приходить до висновку про правомірність їх нарахування позивачем за період з 01 січня 2024 року.

Враховуючи, що позивачем самостійно не включалися до розрахунку періоди з березня 2022 року по грудень 2023 року, і нарахування розпочато лише з січня 2024 року, суд приходить до висновку, що такі вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню пропорційно до сум основного боргу, яку суд визнав доведеною.

Суд зауважує, що нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу є правомірним та відповідає положенням статті 625 ЦК України, якій зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, зокрема висловленою у постанові Великої Палати від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, приписи статті 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення. Таким чином, заборгованість за житлово-комунальні послуги є грошовим зобов`язанням, на яке правомірно нараховуються передбачені законом санкції за прострочення.

Крім того, як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18, нарахування інфляційних втрат та 3 % річних не є штрафною санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації за користування грошовими коштами, що не були вчасно сплачені боржником.

Оскільки інфляційні та 3% річних не є неустойкою, а є невід`ємною частиною грошового зобов`язання, на них поширюється загальний строк давності, який, як визначено вище, не сплив.

Стосовно вимог про стягнення пені, суд зазначає, що спеціальна позовна давність в один рік, передбачена п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, так само підпадала під дію мораторію на застосування позовної давності. Як вбачається з розрахунку позивача, пеня нараховувалася з січня 2024 року (після скасування мораторію). Позов подано 12.03.2026 року. В силу пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, на період дії воєнного стану перебіг у тому числі й спеціальних строків позовної давності (стаття 258 ЦК) зупинено. Оскільки воєнний стан в Україні триває безперервно, строк позовної давності для стягнення пені, нарахованої за весь період (з 01 січня 2024 року по 31 січня 2026 року), позивачем не пропущено. Отже, заявлена позивачем пеня за весь цей період є законною та підлягає нарахуванню.

Розглядаючи клопотання відповідачки ОСОБА_2 про зменшення розміру неустойки (пені) на підставі частини 3 статті 551 ЦК України, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу (статті 12, 13 ЦПК України), обов`язок доведення наявності таких істотних обставин та скрутного матеріального становища покладається виключно на сторону, яка заявляє відповідне клопотання.

У відзиві відповідачкою ОСОБА_2 зазначено про наявність у неї статусу багатодітної матері та виховання шістьох дітей, а також про скрутний фінансовий стан родини. Проте, всупереч вимогам статей 76-81 ЦПК України, до матеріалів справи не було надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження цих обставин. Самі лише твердження сторони, не підкріплені документальними доказами, не можуть бути покладені в основу судового рішення. За таких обставин, суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання про зменшення розміру пені, у зв`язку з чим у його задоволенні слід відмовити, а пеня підлягає стягненню у повному обсязі, нарахованому позивачем за період з 01 січня 2024 року по 31 січня 2026 року.

Вирішуючи клопотання відповідачки ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення суду на підставі статті 435 ЦПК України, суд зазначає, що відповідно до положень статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. При цьому, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує, зокрема щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан.

За змістом вказаної норми розстрочення виконання судового рішення є винятковим заходом, який допускається у разі наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Наявність таких обставин має бути підтверджена належними доказами. Оскільки відповідачкою не надано суду жодного документального підтвердження її незадовільного майнового стану чи інших поважних причин, які б перешкоджали виконанню рішення суду в загальному порядку, клопотання про розстрочення виконання рішення суду є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача частково, шляхом стягнення заборгованості, нарахованої позивачем за період з 01.05.2018 року по 31.01.2026 року в загальній сумі 204 222,21 грн. У задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості за період до травня 2018 року слід відмовити. 

VІ. Розподіл судових витрат. 

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4115,47 грн.

У відповідності до частини 1 та частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 

З огляду на те, що позов задоволено на 74,43 % (204 222,21 грн. із заявлених 274 364,70 грн.), з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3063,14 грн., по 765,79 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 534, 610, 625, 642 ЦК України, ст. ст. 76, 77, 81, 89, 128, 129, 130, 131, 141, 187, 223, 247, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 20178,08 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_2 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»); інфляційну складову боргу у розмірі 3995,26 грн., три проценти річних у розмірі 1212,28 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_3 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 49254,49 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_4 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»); інфляційну складову боргу у розмірі 9752,40 грн., три проценти річних у розмірі 2959,35 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_3 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31488,07 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_2 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»); інфляційну складову боргу у розмірі 4669,37 грн., три проценти річних у 1462,01 грн., пеня у розмірі 1778,78 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_3 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 59913,52 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_4 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»); інфляційну складову боргу у розмірі 8839,38 грн., три проценти річних у 2740,82 грн., пеня у розмірі 3334,67 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_3 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1453,85 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_5 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 971,90 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_6 ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 217,98 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_7 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) витрати по сплаті судового збору у розмірі 765 (сімсот шістдесят п`ять) гривень 79 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) витрати по сплаті судового збору у розмірі 765 (сімсот шістдесят п`ять) гривень 79 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) витрати по сплаті судового збору у розмірі 765 (сімсот шістдесят п`ять) гривень 79 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) витрати по сплаті судового збору у розмірі 765 (сімсот шістдесят п`ять) гривень 79 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 16.06.2026.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України або в підсистемі "Електронний суд".

Позивач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», адреса: 01001, м. Київ, вул. площа І.Франка, 5, ЄДРПОУ 40538421.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Суддя        Н.В. Сердюк