Справа № 214/8687/25
3/214/108/26
П О С Т А Н О В А
Іменем України

07 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., за участі: секретарів судового засідання – Авдєєва М.І., Ручинської К.О., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Заборського О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
(РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянство – України, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2025 року о 01 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, р/н НОМЕР_3 , по автодорозі бульв. Вечірній, біля буд. 31А, в
м. Кривому Розі, Дніпропетровської обл., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за його згодою, на місці запинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, тест 1637, результат огляду позитивний та складає 2,32‰. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» ПДР України.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , – адвокат Заборський О.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, про що також подав до суду відповідні письмові документи у формі клопотань та заперечень. 
В обґрунтування своєї позиції захисник Заборський О.В. вказав, що він вважає, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також захисник вважає, що порушено процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, враховуючи, що працівниками патрульної поліції було проігноровано, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а отже, всі подальші дії працівників патрульної поліції є упередженими, поверхневими, неповними під час оформлення адміністративних матеріалів, зважаючи на ігнорування виклику на місце події працівників Військової служби правопорядку. При цьому, сторона захисту вважає, що оскільки огляд ОСОБА_1 та оформлення матеріалів здійснювалось різними працівниками патрульної поліції, виникають сумніви у достовірності, цілісності та безпосередності сприйняття обставин правопорушення особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення. В свою чергу, сторона захисту вважає, що з показів свідка ОСОБА_3 , який є працівником патрульної поліції, наданих в судовому засіданні слідує, що він не брав участі в переслідуванні транспортного засобу та встановлення особи водія, що є ключовим для вирішення справи, оскільки без належного факту керування транспортним засобом, не може йти мова про наявність складу адміністративного правопорушення. Крім того, існують суттєві суперечності у пояснення зазначеного вище свідка, а саме, що транспортний засіб був зупинений о 01:22 год., а вже о 01.24 год. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, оскільки така версія подій викликає обґрунтовані сумніви у її реалістичності та достовірності, враховуючи, що проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється за визначеною процедурою, проведення якої потребує певного часу та дотримання чіткої послідовності дій, роз`яснення особі прав та забезпечення належного документування. З показів працівника поліції ОСОБА_3 слідує, що водій ОСОБА_1 поводився впевнено, що суперечить твердженням про наявність у ОСОБА_1 стану сильного алкогольного сп`яніння із результатом 2,32‰. Крім того, зі змісту відеозапису прямо вбачається, що працівник поліції здійснив телефонний дзвінок із приводу необхідності прибуття співробітника Військової служби правопорядку, однак цього факту працівниками поліції задокументовано не було. Захисник вважає, що на його погляд суперечливі покази ОСОБА_3 підтверджують відсутність належного встановлення статусу ОСОБА_1 , відсутність належної перевірки інформації про військову службу, участь різних працівників поліції у проведенні огляду та складанні матеріалів, відсутність безпосереднього сприйняття ОСОБА_3 значної частини подій, наявність суттєвих прогалин та суперечностей у процедурі документування, неналежність та недопустимість частини доказів. За таких обставин, враховуючи правові позиції, викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини, Верховного Суду, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, сперечливих поясненнях та доказах, пояснення ОСОБА_3 , який є працівником патрульної поліції, не можуть бути покладені в основу висновку про доведеність вини ОСОБА_1 . 
Також, захисник вважає, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.08.2025 та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.08.2025 не відповідають вимогам законодавства щодо форми та порядку їх складання, а отже є недопустимими, недостовірними доказами та не можуть бути прийняті судом при ухваленні судового рішення у справі.
Крім того, під час розгляду справи захисник просив суд врахувати, що автомобіль, на якому рухався ОСОБА_1 , працівники поліції не евакуйовувався на штраф майданчик, враховуючи, що автомобіль був припаркований без порушень ПДР, та не заважав руху транспортних засобів. ОСОБА_1 ніхто не доставляв до медичного закладу.
Свідок ОСОБА_3 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він є інспектором патрульної поліції, який був у складі патруля, що проводив 23 серпня 2025 року огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводив інший інспектор патрульної поліції, який був його напарником, в його присутності, а він складав протокол про адміністративне правопорушення. Вони не перевіряли пояснення ОСОБА_1 про те, що він є військовослужбовцем, враховуючи, що останній не надав документи, що підтверджували такі обставини. Після проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 доставили до його місця проживання. Згодом йому від інших екіпажів патрульної поліції стало відомо, що ОСОБА_1 повернувся до автомобіля, сів за кермо та поїхав. ОСОБА_1 почав переслідувати інший екіпаж поліції, та тікаючи від погоні, він пробив два колеса, заїхав в між гаражами та втік з місця події. Інших протоколів про порушення ОСОБА_1 ПДР вони не складали. Зміст складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відповідає обставинам подій, а підстави та обставини його складання зафіксовані на відеозаписі. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із результатом огляду 2,32‰ та не висловив будь-яких зауважень й погодився із результатом тестування. 
Суд, вислухавши позиціюзахисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідка, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якими доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно положень ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається уповноваженими на те посадовими особами органів поліції за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, тобто відповідати вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року №1376.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №431454 від 23.08.2025 слідує, що 23 серпня 2025 року о 01 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, р/н НОМЕР_3 , по автодорозі бульв. Вечірній, біля буд. 31А, в м. Кривому Розі, Дніпропетровської обл., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за його згодою, на місці запинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, тест 1637, результат огляду позитивний та складає 2,32‰, отже останній порушив п.2.9 «а» ПДР України. Правопорушення зафіксовано на відеореєстратор Motorola VB400 та бодікамери за №№475171, 475243. Зазначений протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень та заперечень.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №431454 від 23.08.2025 обставини повністю підтверджуються відомостями, які містяться на: відеозаписі доданому до зазначеного протоколу на DVD-R диску; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.08.2025; чеку спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, тест №1637, який містить результат огляду о
01 год. 24 хв. 23.08.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , – 2,32‰; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.08.2025; рапорті працівника поліції від 23.08.2025; довідці про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_4 ; картці обліку адміністративного правопорушення від 23.08.2025, які суд вважає належним та допустимим доказом, та оглянутими судом в судовому засіданні за участі захисника ОСОБА_1 – адвоката Заборського О.В.
При цьому, суд вважає необхідним зауважити, що відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірюваної техніки №П51ОМ 2146 10324 від
25 листопада 2024 року, чинного до 25 листопада 2025 року, газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихальному повітрі «Alcotest 6820», прилад №ARHJ-0270, який використовувався 23.08.2025, відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія. Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та видихуваному повітрі. Методика повірки Розділ експлуатаційної документації.
Так, факт керування транспортним засобом до моменту пред`явлення вимоги пройти огляд підтверджується оглянутим судом фрагментом відеозапису clip 0 (час 01.20) на диску DVD-R, на якому зафіксованорух та зупинку транспортного засобу, водій якого  ОСОБА_1 повідомив, що він є військовослужбовцем, однак документів, що це підтверджує не надав.
В подальшому, працівником патрульної поліції був візуально оглянутий ОСОБА_1 (clip 0, час 01.21), в результаті чого у останнього, враховуючи млявість та нечіткість мови та його поведінку, виникли підстави для з`ясування можливого вживання ОСОБА_1 напередодні алкогольних напоїв та яких саме. Однак зрозумілої відповіді від ОСОБА_1 на поставлене працівником патрульної поліції питання отримано не було.
Згодом працівником патрульної поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу(clip 0, час 01.22), на що останній добровільно погодився, при цьому ОСОБА_1 особисто вибрав трубку для прибору для проходження огляду на стан сп`яніння на спеціальному технічному приладі Alcotest Drager 6820 (clip 0, час 01.23).
Встановлено, що результат огляду ОСОБА_1 , який був проведений на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, тест 1637, складає 2,32‰ (clip 0, час 01.24).
В свою чергу, під час проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , на запитання працівника поліції, підтвердив, що він вжив дві чарки алкоголю та поїхав (clip 0, час 01.24.40). Крім того, ОСОБА_1 в подальшому жодного разу не заперечував про його перебування в стані алкогольного сп`яніння, в тому числі під час керування транспортним засобом.
Зі змісту відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за результатами якого встановлено позитивний результат, намагався запропонувати працівникам патрульної поліції протиправне вирішення питання щодо непритягнення його до відповідальності на місці та неповідомлення командування його військової частини про вчинення ним зазначених дій, однак підтримки своїм пропозиціям не отримав.
В подальшому, ОСОБА_1 погодився з результатом огляду на стан сп`яніння, проведеного із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, який складав 2,32‰ (clip 0, час 01.26), а також власноручно підписав чек спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, тест №1637, який містить результат огляду о 01 год. 24 хв. 23.08.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , – 2,32‰.
В свою чергу, з подальшого оглянутого судом відеозапису подій встановлено, що ОСОБА_1 не вчинено будь-яких дій, спрямованих на проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, відповідно до встановленого порядку проходження такого огляду.
Суд вважає, що така поведінка ОСОБА_1 свідчить поза розумним сумнівом про перебування його в стані алкогольного сп`яніння, а його відношення, намагання своєю поведінкою протиправно вирішити питання про не притягнення його до адміністративної відповідальності представниками центральних органів виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також, не повідомлення командуванню військової частини, де він проходить військову службу, про вчинене правопорушення, як намір уникнути відповідальності за вчинене.
Такі дії ОСОБА_1 суд розцінює, як його самовикриття у керуванні транспортним засобом ЗАЗ 110307, р/н НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння о 01 год. 20 хв. 23 серпня 2025 року, до зупинки останнього працівниками патрульної поліції. 
Зазначені вище обставини повністю підтверджуються показами свідка ОСОБА_3 , які суд вважає належним та допустимим доказом, які у своїй сукупності узгоджуються із дослідженими судом письмовими доказами та відеозаписом подій, враховуючи, що ОСОБА_3 безпосередньо був присутній під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Суд вважає, що таке відношення ОСОБА_1 до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, свідчить про протиставлення себе іншим громадянам, суспільству, державі, що зафіксовано на відеозапису, оглянутого в судовому засіданні.
Отже суд вважає, що поведінка ОСОБА_1 23.08.2025 та результати його огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного у встановленому законом порядку, свідчить поза розумним сумнівом про перебування його у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом ЗАЗ 110307, р/н НОМЕР_3 .
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, чи / та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.9 «а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Визначаючи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обов`язково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3-4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо пред`явлення вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.
Так, очевидно виявленні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, враховуючи його поведінку, що не відповідала обстановці, спрямована на уникнення відповідальності за вчинене протиправне діяння, в розумінні п.п.2-3 розділу 1, п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, була безпосередніми підставами для пред`явлення працівником поліції вимоги пройти водієм огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, якому надано право на його проведення, у зв`язку з чим працівником патрульної поліції було запропоновано та проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння водія на місці зупинки транспортного засобу.
Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою та поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п.2.9 «а» ПДР України, та не спростовують правомірності дій інспекторів ПП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП та Інструкції, а виявлені незначні недоліки (не чітке дотримання процедури, роз`яснення особі прав) не спростовують встановленого судом факту та суттєво не порушують права ОСОБА_1 під час притягнення останнього до адміністративної відповідальності, враховуючи, що ОСОБА_1 не вперше притягується до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, що ним підтверджено на відеозаписі подій (clip 0, час 01.25.54).
Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».
Приходячи до такого висновку, суд відхиляє всі доводи захисника ОСОБА_1 – адвоката Заборського О.В. про недоведеність вини ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні, оскільки надані ним відомості не спростовують встановлені судом факти, наявність яких підтверджується висновками, що ґрунтуються на аналізі досліджених в судовому засіданні належних та допустимих доказах.
Також, суд відхиляє позицію сторони захисту про невстановлення працівниками патрульної поліції на місці зупинки транспортного засобу проходження ОСОБА_1 військової служби за мобілізацією та виклику на місце події представників Військової служби правопорядку, оскільки такі обставин не мають будь-якого значення у справі та не порушують права ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, належним ОСОБА_4 , та який не є службовим транспортним засобом. 
В свою чергу, суд відхиляє як безпідставні посилання сторони захисту про невідповідність вимогам законодавства щодо форми та порядку складанняакту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.08.2025 та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.08.2025, зважаючи на значені вище висновки.
Позиція та дії, в тому числі заявлене стороною захисту клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, до моменту звільнення останнього з військової служби, у задоволенні якого під час судового розгляду справи 10.02.2026 постановою, без виходу до нарадчої кімнати, було відмовлено, сприймається та оцінюється як намагання уникнення ОСОБА_1 відповідальності за дії, які мали місце 23.08.2025.
При вирішенні справи відповідно до ст.33 КУпАП суд враховує особу ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, матеріали, що характеризують його особу, до правил і норм поведінки в суспільстві, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому суд вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.
Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст.23-24, 27, 30, 33-35, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. 
Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя          О.І. Євтушенко