ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/1555/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Усатої В.В. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Комунального підприємства "ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" (61037, Харківська обл., місто Харків, вулиця Мефодіївська, будинок 11) 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Інвестмент Енд Менеджмент Груп» (пр-т Гагаріна, 181, офіс 12, м. Харків, 61105) 	
про 	стягнення коштів 	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Інвестмент Енд Менеджмент Груп», в якому просить:
- Стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за споживання теплової енергії та гарячої води без укладання договорів в сумі 28 237,09 грн. за період: грудень 2019 – липень 2021 на рахунок НОМЕР_1 , АТ "ПУМБ" (МФО 334851) КП "Харківські теплові мережі" філія "Харківзбут", код ЄДРПОУ 45929670;
- Покласти на Відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн. згідно ст. 129 ГПК України, зобов`язавши сплатити їх на рахунок НОМЕР_1 , АТ "ПУМБ" (МФО 334851) КП "Харківські теплові мережі" філія "Харківзбут", код ЄДРПОУ 45929670.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1555/26. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.
25.05.2026 через систему «Електронний суд» представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності за вх. № 12536, в якій просить: застосувати строки позовної давності щодо стягнення з відповідача сум за теплопостачання та гарячу воду; в позові відмовити.
29.05.2026 через систему «Електронний суд» представником позивача подано відповідь на відзив за вх. № 13053.
Інших заяв чи клопотань до суду не надходило.
В той же час, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.
Позивач вказує, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекс Інвестмент Енд Менеджмент Груп» (далі – Відповідач) є власником нежитлових приміщень 1-го поверху № 4-1: -4-4 літ. «А-3» в будинку загальною площею 30,2 кв.м. за адресою: вул. Дерев`янка, 34 в м. Харкові.
Крім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.03.2021 та від 19.08.2021 Відповідач до 19.08.2021 був власником приміщення в житловому будинку загальною площею 48,5 кв.м. за адресою: пр-т Тракторобудівників, 71-А, кв.81 в м. Харкові.
Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.
На підставі розпоряджень Харківського міського голови в опалювальних сезонах 2019-2020, 2020-2021 Позивач здійснював постачання теплової енергії у приміщення Відповідача.
Відповідно до розпорядження Харківського міського голови від 12.04.2021 № 14/1 «Про припинення опалювального сезону у м. Харкові», опалювальний сезон у м. Харкові припинений з 12 квітня 2021 року.
Позивач також вказує, що у порушення ст. 24 Закону України "Про теплопостачання", Відповідач не уклав договір з Позивачем та отримував теплову енергію на потреби опалення та гарячого водопостачання за відсутності письмового договору. 
Разом з цим, позивач зауважує, що відсутність письмового договору між Відповідачем та Позивачем не є підставою для неоплати заборгованості за реально спожиту відповідачем теплову енергію.
Факт споживання Відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщення підтверджується актами про підключення опалення на початку опалюваних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалюваних сезонів.
Крім того, факт споживання Відповідачем теплової енергії за вказаний період також підтверджується актами обстеження системи теплоспоживання об`єктів № 173/4264 від 18.12.2020 та - № 175/10288 від 25.06.2021.
Станом на подання позовної заяви по особовому рахунку Відповідача (17300- 1736 за адресою: м. Харків, вул. Дерев`янка, 34) обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення в сумі 12 759,03 грн., яка утворилася за період: грудень 2019 – квітень 2021.
Станом на подання позовної заяви по особовому рахунку Відповідача (17500- 8934 за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 71-А, кв. 81) обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення та гарячого водопостачання в сумі 15 478,06 грн., яка утворилася за період: березень 2021 – липень 2021.
Позивач вказує, що Відповідачу направлялися рахунки-фактури за спожиту теплову енергію, які в повному обсязі сплачені не були.
За наведених обставин, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за споживання теплової енергії та гарячої води без укладання договорів в сумі 28 237,09 грн. за період: грудень 2019 – липень 2021.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
І такими діями є реальне постачання теплової енергії у приміщення Боржника та її отримання останнім.
Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В розумінні статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи в забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
За змістом ст. 20 цього ж закону, до обов`язків споживача належить, зокрема, оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.
Згідно п.5 ч.1. ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальних послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
У відповідності до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу, а споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Судом встановлено, що на підставі розпоряджень Харківського міського голови в опалювальних сезонах 2019-2020, 2020-2021, Позивач здійснював постачання теплової енергії у приміщення Відповідача.
Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії визначені Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 (чинними на момент виникнення спірних правовідносин) (далі- Правила – 1198), відповідно до п. 3 яких, споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.
Пунктом 4 Правил-1198 визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва.
Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.
Однак, у порушення ст. 24 Закону України "Про теплопостачання", Відповідач не уклав договір з Позивачем та отримував теплову енергію на потреби опалення та гарячого водопостачання за відсутності письмового договору.
Згідно частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до абз. 6 п. 40 Правил-1198, до обов`язків споживача теплової енергії, зокрема, належить вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
За приписами п. 37 Правил-1198, споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.
З аналізу наведених вище положень законодавства вбачається, що споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувалися ними у строки, встановлені договором або законом.
Факт споживання Відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщення підтверджується актами про підключення опалення на початку опалюваних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалюваних сезонів (№ 173/23768 від 18.10.2019, № 173/27586 від 09.11.2020, № 173/25113 від 09.04.2020, № 173/30602 від 23.10.2021, № 173/32642 від 31.10.2022, № 173/33824 від 06.04.2023, № 173/29120 від 12.04.2021, № 175/24647 від 20.10.2020, № 175/28710 від 12.04.2021).
Крім того, факт споживання Відповідачем теплової енергії за вказаний період також підтверджується актами обстеження системи теплоспоживання об`єктів № 173/4264 від 18.12.2020 та - № 175/10288 від 25.06.2021.
У п. 35 Правил-1198 надання послуги з постачання теплової енергії розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. 
Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором.
А отже, відсутність письмового договору між Відповідачем та Позивачем не є підставою для неоплати заборгованості за реально спожиту відповідачем теплову енергію.
За приписами п. 31 Правил-1198, надання послуги з постачання теплової енергії вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.
Плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства (п. 32 Правил-1198).
Відповідно до частини 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, по особовому рахунку Відповідача (17300-1736 за адресою: м. Харків, вул. Дерев`янка, 34) обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення в сумі 12 759,03 грн., яка утворилася за період: грудень 2019 – квітень 2021.
Крім того, по особовому рахунку Відповідача (17500- 8934 за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 71-А, кв. 81) обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення та гарячого водопостачання в сумі 15 478,06 грн., яка утворилася за період: березень 2021 – липень 2021.
Відповідачу направлялися рахунки-фактури за спожиту теплову енергію, які в повному обсязі сплачені не були. Доказів такої оплати матеріали справи не містять та відповідачем не надано.
З приводу тверджень відповідача, що він не є власником нерухомого майна (приміщень, в які постачалась теплова енергія), слід звернути увагу на наступне.
У ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.
За змістом ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 26.03.2021 № 250138029, від 19.08.2021 №271275235 (додані до позовної заяви) квартира 81 по пр. Тракторобудівників, буд. 71-А у м. Харкові загальна площа 48.5 кв.м. з 23.03.2021 по 19.08.2021 належала Відповідачу, як іпотекодержателю.
Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 14.12.2020 № 236768945 (додана до позовної заяви) нежитлові приміщення 1-го поверху № 4-1-:-4-4 в літ. «А-3№ площею 30.2 кв.м. по вул. Дерев`янка, буд. 34 у м. Харкові з 27.12.2019 належить Відповідачу, як іпотекодержателю.
Крім цього, як встановлено судом, система опалення Приміщень, є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку № 34 по вул. Дерев`янка у м. Харкові та житлового будинку № 71-А по пр. Тракторобудівників у м. Харкові в цілому, окремого теплового вводу в приміщення Відповідача немає. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
При цьому, підключення та відключення споживачів, що мають єдину з житловими будинками систему опалення, здійснюється одночасно з підключенням та відключенням внутрішньої системи опалення житлових будинків в цілому. Опалення є системою, яка гідравлічно та теплотехнічно об`єднує усі приміщення в житловому будинку.
Нежитлові приміщення Відповідача є невід`ємною частиною багатоквартирного будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. При цьому, доказів того, що у приміщеннях Відповідача наявне індивідуальне опалення або є неопалювальні приміщення матеріали справи не містять.
А отже, приміщення Відповідача фактично отримувало тепло внаслідок функціонування системи опалення всього будинку. Доказів протилежного Відповідачем не надано.
Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 78, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку посилається сторона, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, приймаючи до уваги встановлення факту надання позивачем послуг з постачання теплової енергії, а також факту отримання відповідачем цих послуг, відсутність доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин та відсутність доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості, суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за споживання теплової енергії та гарячої води без укладання договорів в сумі 28 237,09 грн. за період: грудень 2019 – липень 2021 належно обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності.
А отже, вирішуючи питання щодо застосування строків позовної давності, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у три роки (ст. 257 ЦК України). 
Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Положеннями ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Втім, суд звертає увагу, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктами 12-14 такого змісту: "12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022, який діє до тепер.
Законом України від 15.03.2022 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: "19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії."
Законом України "Про внесення зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності", пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, яким продовжувались строки позовної давності у тому числі і за статтями 257-259 ЦК України, виключений. Вказаний закон набрав чинності 04.09.2025.
При цьому, перелічені законодавчі акти не містять у собі жодного виключення з кола осіб на яких розповсюджується їх дія.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що строки позовної давності було призупинено на період з 02.04.2020 по 03.09.2025. 
Заборгованість Відповідача перед Позивачем виникла: по особовому рахунку № 17300-1736 по вул. Дерев`янка, 34 у м. Харкові за споживання теплової енергії за опалення за період з грудня 2019 року по квітень 2020 року, з листопада 2020 року по квітень 2021 року; по особовому рахунку № 17500-8934 по пр. Тракторобудівників, 71-А, кв. 81 у м. Харкові за споживання теплової енергії за гаряче водопостачання за період з березня 2021 року по липень 2021 року. Позивач звернувся до суду з позовом 06.05.2026. А отже, враховуючи призупинення строків позовної давності на період з 02.04.2020 по 03.09.2025, Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" не пропущено строк позовної давності.
Відтак, слід відмовити у задоволенні заяві про застосування строків позовної давності.
Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім того, відповідно до п.1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судовий збір у розмірі 2662,40 грн. покладається на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд   

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Інвестмент Енд Менеджмент Груп» (пр-т Гагаріна, 181, офіс 12, м. Харків, 61105, код ЄДРПОУ 40935281) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, код ЄДРПОУ 31557119) заборгованість за споживання теплової енергії та гарячої води без укладання договорів в сумі 28 237,09 грн. за період: грудень 2019 – липень 2021 та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн на рахунок НОМЕР_1 , АТ "ПУМБ" (МФО 334851) КП "Харківські теплові мережі" філія "Харківзбут", код ЄДРПОУ 45929670.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.
Позивач: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, код ЄДРПОУ 31557119).
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекс Інвестмент Енд Менеджмент Груп» (пр-т Гагаріна, 181, офіс 12, м. Харків, 61105, код ЄДРПОУ 40935281).

Повне рішення складено "06" липня 2026 р. 

Суддя		В.В. Усата